"Vuodenaikojen toisto tuo ihmeitä maailmaan"
"Jo vuosisatoja keijut ovat tehneet taikojaan"
"Vasta silloin luonto muuttuukin, kun syksyyn kesä vie"
"Ja arvoitukset ratkeaa - aika sadonkorjuun lie"
"Tänä vuonna nousee jälleen kalpea, sininen kuu"
"Sen hämyssä aarre etsijälleen ehkä paljastuu"
HELINÄ-KEIJU
JA KADONNUT AARRE
Kyllä se onnistuu!
Ei!
Hyvin hoidettu.
- Huomenta, Tom. - Hei, Terence.
No niin, siivet lepattamaan!
Mantereen keijut eivät voi lentää ilman keijupölyä!
Terence, oletko jo toimittanut keijupölyannokset tiedustelijoille?
Olen. Hoidin jo tämänpäiväiset ja puolet huomisistakin.
Muista, kupillinen kullekin. Ei enempää eikä vähempää.
Tiedän, Veijo-keiju.
Se oli minun merkkini. Nähdään huomenna.
Minne olitkaan menossa?
Hoitamaan asioita ja sellaista.
- Asioita! - Ja sellaista!
Miksi puhutte noin?
Ei minkään takia.
- Selvä. - Sano terveisiä Helinä-keijulle.
Mitä?
Onpa hauskaa.
Hyvä on, myönnän. Menen taas auttamaan Helinää.
- Voinko ottaa tämän? - Toki.
Kiitos. Nähdään huomenna.
Vasara.
Kiitos. Koeta nyt, Juusto.
Noin juuri! Jatka vain!
Hei, Juusto. Erikoislähetys Helinä-keijulle.
Hei, Terence.
Kuka on luotettavin ystäväsi?
- Iridessa? - Ei. Arvaa uudestaan.
- Fawn? - Minä!
Huijasin vain.
Mitäs pidät Keijupölyn kiitolinjasta?
KEIJUPÖLYN KIITOLINJA
Varikon väki tulee rakastamaan sitä,
ja siitä on takuulla apua joen vartioasemien lähetyksissä.
Onko se venytin?
On. Ajattelin, että voisit käyttää sitä moottorissasi.
Se on täydellinen.
Napsutin.
Selvä. Valmiina lähtöön, Juusto.
Se kelluu!
Oletko valmiina viralliseen koeajoon?
Älä huoli, olen ihan tässä vieressä.
- Valmiina? - Kyllä.
Antaa palaa.
Ja nyt hydroajo.
Anteeksi.
Voi ei!
- Oletko kunnossa? - Olen. Kiitos.
En voi uskoa, että rikoin veneen.
Teidän pitää vain odottaa vähän pidempään.
Kummallista.
Yleensä ylireagoit, kun joku keksinnöistäsi ei toimi,
mutta suhtaudut tähän todella hyvin.
- Ajoin sen puuhun? - Unohda, mitä sanoin.
Hitsiläinen.
Tein sen auttaakseni sinua. Sen olisi pitänyt toimia.
Älähän nyt. Se vain vaatii vähän vasarointia.
Mietitäänpä. Kuka olisi hyvä vasaroimaan?
Bobble on hyvä nikkari.
Tai Keiju-Maija, hänellä on paljon kokemusta.
Entäpäs Clank?
- Joku on pulassa. - En ole tehnyt mitään, hetkeen.
Entä ne luteet?
Voi ei.
Helinä-keiju, kuningatar Okariina odottaa.
Se oli vain iso väärinkäsitys.
Kuningattarella on varmasti asiaa jostain aivan muusta.
Hetki vain.
Helinä-keiju on täällä. Hän odottaa ulkopuolella.
Kiitos, Viola.
- Oletko varma, Keiju-Maija? - Mitä tarkoitat?
Helinä-keiju on taatusti lahjakas, mutta myös...
- Tuittupää? Menettää malttinsa? - Niin.
Hän ansaitsee mielestäni tilaisuuden.
Kaikki kattilakeijut oppivat virheistään.
Hyvä on.
Asia on sovittu. Helinä-keiju!
Keiju-Maija sanoi, että...
Ei se ollut syyni, teidän korkeutenne! Ne luteet kerjäsivät sitä.
- Tässä ei ole kyse luteista, eihän? - Ei.
Mutta palaamme taatusti siihen myöhemmin.
Maija.
Tunnethan syysministerin.
- Kultaseni. - Hei.
Tiedäthän suuren syysjuhlan?
Kaikki puhuvat siitä. He ovat todella innoissaan.
Läisistä ajoista lähtien -
keijut ovat järjestäneet juhlan syksyn lopuksi,
ja tänä syksynä on sadonkorjuun sininen kuu.
Tapausta on juhlistettava luomalla uusi valtikka.
Tämä on Valtikkakammio.
- Ne ovat kauniita. - Jokainen valtikka on ainutlaatuinen.
Jotkut ovat eläinkeijujen tekemiä,
toiset valokeijujen, vesikeijujen tai puutarhakeijujen tekemiä.
Tänä vuonna on kattilakeijujen vuoro.
Keiju-Maija on suositellut sinua.
- Minuako? Mutta olen... - Todella taitava kattilakeiju.
Valtikka on tehtävä hyvin tarkkojen mittojen mukaan.
Sen päähan asetetaan kuukivi.
Kun sininen kuu on korkeimmillaan,
sen säteet läpäisevät kiven ja luovat sinistä keijupölyä.
Sininen keijupöly virvoittaa keijupölypuun.
Kuten syksy itsekin, se on uudelleensyntymisen merkki.
Luotamme sinuun.
Tänne päin, kultaseni.
Tässä on kuukivi.
Se on siirtynyt sukupolvelta toiselle.
Varo. Se on äärimmäisen hauras.
Keiju-Maija, en tiedä mitä sanoa.
- Kiitos! - Varo, Helinä! Hauras!
1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10.
- Miksi lasket? - Se auttaa minua rauhoittumaan.
Selvä. Älä huoli. Saatte kaikki olla ylpeitä minusta.
Helinä!
Helinä?
No?
Et ikinä usko tätä.
Arvaa miten kävi. Arvaa nyt!
No...
Minut on valittu tekemään uusi syysvaltikka.
Minut!
Sittenän he antoivat sinulle kuukiven.
Haluatko nähdä sen?
Ei noin lähelle. Älä hengitä sitä päin. Se on hauras.
Tiedän kivestä kaiken.
Sininen kuu nousee Keijupoukaman ylle joka kahdeksas vuosi.
Valonsäteen on osuttava kuukiven pintaan -
90-asteen kulmassa,
jotta valo muuttuisi keijupölyksi.
Mistä tiedät tuon kaiken?
Kaikkien pölykeijujen on opiskeltava pölyoppia.
Arvaa, mitä nyt tarvitaan.
- Kaksi kuppia... - Kamomillateetä.
- Lisähunajalla ja... - Mesisilkkiyrttivaahdolla.
Muuten, se sankovedin, jonka teit,
Veijo-keiju rakastaa sitä.
- Hän on niin söpö. - Jos niin sanot.
Arvaa mitä? Voisin auttaa. Olen tavallaan asiantuntija.
Voin kerätä tarvikkeita ja antaa neuvoja.
- Tekisitkö niin? Onpa mukavaa. - Sitä varten ystävät ovat.
Mitä sanot? Voinko olla apurisi?
Se olisi kivaa.
- Paras pölykeiju. - Ja paras kattilakeiju!
Juhlista tulee ikimuistoiset.
Kop kop.
- Huomenta. - Hei.
Juhliin on yksi kuunkierto. Aloitetaan.
Toin sinulle tavaroita töistä.
Kuinka sinä...
Mahtava vekotin!
Sinusta tulee olemaan paljon apua.
Näyttää hyvältä.
Muista, että keijupölyä saa eniten,
jos maksimoi kuukiven valolle altistuvan alueen.
Selvä. Tajusin.
Kop kopiti kop!
Nouse ylös, unikeko.
Tuli on pidettävä kuumana.
Anteeksi.
Sinun olisi syytä pitää työtilasi siistinä.
Annahan kun... Otan vielä tuosta.
Vielä vähän. Kiitos.
- Hopsis! - Yksi, kaksi, kolme...
- Miksi lasket? ...neljä...
Kopiti kopiti kop! Kopiti kop!
Ole tarkkana kulman kanssa.
Kop kop! Kuka siellä?
Kop? Kuka Kop? Kop kop kopiti kop!
Kopiti kop.
Varovasti.
Ole varovainen. Tämä on vaikea osuus.
Tiedän.
Valonsäteen liikeradan on -
- sovittava... - Tajusin. Kiitos.
- Sovittava... - Tiedän kyllä.
Sovittava...
- Kuukiven kaarevuuteen. - Voisitko...
Taidat tarvita jotain terävää.
Sitä juuri tarvitsen.
Voisitko mennä etsimään jotain terävää?
Selvä. Tulen pian takaisin.
Ei mitään kiirettä.
Clank, mikä tuo on?
Tämä on ilotulitteiden laukaisin. Salli minun esitellä.
Iridessa ja Rosetta sekoittavat valokristalleja ja kukkaväriä.
Sekoitus menee laukaisimeen näin.
Sitten kiristän jousen näin.
- Voi sentään... - Sitten painetaan laukaisinta...
- Kuule, Clank... ...ja ilotulitteet lähtevät!
- Clank! - Näin!
Aivan nerokasta!
Terve, Bobble. Tiedätkö mistä voisin löytää jotain terävää?
- Jotain terävää? - Kävisikö keppi?
- Ei vaan jokin terävä hommeli. - Kepit voivat olla aika teräviä.
Tarvitsen jotain terävämpää Helinälle.
Helinälle!
- Älä ilmesty tyhjästä tuolla tavalla. - Katsoitko poukamasta?
Sinnehän kaikki kadonneet asiat rantautuvat.
- Kiitos Bobble ja Clank. - Ei kestä kiittää. Hei sitten.
Alkaa pyörryttää.
Täydellistä.
Viimeistelen sen hopeahileillä.
Tuskin maltan odottaa, että hän näkee tämän.
Noin. Täydellistä.
- Vihdoinkin. - Palasin jo!
- Mikä tämä on? - Se terävä vempele.
Ei tuo ole...
Yksi, kaksi, kolme, neljä...
Ei tuo ole terävä. Se on pyöreä.
Se on itse asiassa terävän vastakohta.
- Jos katsot sisään, näet... - Minun pitää tehdä töitä.
Veisitkö tuon vain pois?
Valtikkani!
Olen pahoillani.
- Painu ulos! - Mitä?
Toit tämän tyhmän vekottimen tänne. Rikoit valtikan.
- Tämä on sinun syysi! - Minä...
- Yritin vain olla hyvä ystävä... - Mene pois. Jätä minut rauhaan!
Selvä! Enpä yritä koskaan enää auttaa sinua.
Ei.
Siivosin työtilan, kannoin ruokaa, kohensin tulta!
"Etsi jotain terävää." Etsin kaikkialta,
eikä hän edes kiittänyt.
Kivikeijut suuttuvat tuosta.
Ei kivikeijuja ole olemassakaan.
Ei sitä tiedä vaikka olisikin.
Oletko kunnossa?
Loistokunnossa! Miten niin?
Olen pahoillani. Riitelin Helinän kanssa.
Mitä tapahtui?
Kävi vahinko ja hän räjähti.
Räjähti?
En tarkoittanut sitä niin.
Hän huusi minulle.
Muuttuiko hän punaiseksi?
Tietysti muuttui! Hänän on Helinä.
Anna hänen rauhoittua.
Olet varmaan oikeassa.
- Hei, Helinä! - Clank! Bobble!
Haluaisitko lähteä mukaan keijukaisteatteriin?
Olet varmaan poikki.
Poikki? Ei mikään ole poikki! Mitä tarkoitatte?
Mitä tiedätte?
Valitan, pojat. On kiire.
Tiedättehän, juhlan, valtikan ja muun sellaisen kanssa.
En malta odottaa sen näkemistä!
- Yritä. - Onko se yhtä kaunis kuin kuvittelen?
- Ei. - Terence sanoi, että se on uskomaton.
Olemme niin ylpeitä sinusta.
- Minulla ei todella ole aikaa. - Älä huoli.
Sanomme Keiju-Maijalle, ettet päässyt.
- Keiju-Maijalle? - Niin.
Tunnethan hänet. Hän ei koskaan jätä teatteria väliin.
Hei sitten!
Clank! Bobble! Odottakaa minua!
Keiju-Maija, minä...
Helinä-keiju! En odottanut näkeväni sinua tänään.
Onko valtikka jo valmis?
Ei varsinaisesti.
Minä mietin... Ajattelin kysyä sinulta...
Niin?
Asia koskee kuukiveä.
Mitä sille kävi? Kadotitko sen? Sano, ettet kadottanut sitä!
- En kadottanut sitä. - Hyvä.
Mietin vain, että jos yksi kuukivi tuottaa keijupölyä,
kaksi tuottaisi vielä enemmän.
Onko sinulla toista kuukiveä?
Se kuukivi on ainoa, jonka olemme löytäneet sataan vuoteen.
Onneksi se löytyi.
Keijupölypuu heikkenisi ilman sinistä pölyä,
ja asiat olisivat melko huonosti.
Oletko kunnossa? Näytät kalpealta.
- Tiedän, mistä on kyse. - Tiedätkö?
Olet tehnyt liikaa töitä. Tarvitset vähän teatteria.
Jos voisit, tekisit varmaan koko valtikan alusta asti uudestaan.
- Onko se mahdollista? - Helinä-keiju!
Onpa jännittävää!
Hys, keijut! Hys, keijut!
Jotka karkeloi. Taru alkaa voi!
Saanko tulla tähän?
Anteeksi. Haisunäätäharjoittelu.
Hys, keijut, hys!
Kaiku sävelten näin soi!
Oli muinainen syksy,
kun merirosvoalus saapui Mikä-mikä-maahan.
Kammottavat merirosvot nousivat maihin -
etsimään kaikista hienointa ja saavuttamattominta aarretta.
Keijua.
Merirosvot pelottavat minua!
He etsivät kaikkialta, kunnes löysivät keijun.
He kaappasivat hänet -
ja pakottivat hänet johtamaan heidät kaikkein maagisimman aarteen,
lumotun peilin, luo.
Keijut olivat takoneet sen muinaisina aikoina,
ja peilillä on valta toteuttaa kolme toivetta.
Sydämen rakkaimmat toiveet.
- Onko tuo totta? - Joka sana.
Merirosvot käyttivät kaksi toivetta,
mutta ennen kuin he ehtivät käyttää viimeisen,
alus haaksirikkoutui saarelle, Mikä-mikä-maasta pohjoiseen.
Lumottu peili ja sen viimeinen toive -
oli menetetty ikiajoiksi.
Mutta kerrotaan, että vanhassa runossa on vihjeitä sen löytämiseen:
"Pohjoiseen matkaa, koti taakse jää
kunnes kaukainen saari jo häämöttää"
"Johdattaa polku kohtalon -
alitse korkean kallion"
Kallioportti.
"Astuhan varoen, pimentyy ilta
sillä haasteista vaikein on peikkosilta"
Mitä hän sanoi?
Siellä on kai jokin heikko silta.
- Heikko silta? - Niin.
En tiedä, miten kestävä se on.
"Perillä kulje sä laivaa päin
mikä karille seilas', mutt' rantaan jäi"
"Kätkössä kullan, helmien -
nyt aarre oottaa toiveiden"
"Mutta peilissä toivion ehto tää on"
"Vain kaunista pyydä, tai kalpaten käy!"
"Toive taiottu niin -
sulta ain piiloutuu!"
Bravo!
"Kunnes kaukainen saari jo häämöttää"
"Pohjoiseen matkaa, koti taakse jää"
Katsotaanpa. Hiiren juustoa.
Pannu. Kartta.
Lisää vaatteita.
Tämä ei ole oikein matkustamista varten.
Kuinka saan tämän kaiken kannettua?
Ei riitä.
- Ole hyvä. Yksi kuppi. - Kiitos.
Hei, Veijo-keiju.
Hei, Helinä. Mikä sinut toi tänne?
Asentamani sankovedin näyttää toimivan.
Hoidat tätä paikkaa todella hyvin.
Luulet, että sanon vain niin, mutta tarkoitan sitä.
Mukava kuulla.
Mietin vain, että voisinko saada vähän lisää keijupölyä.
Kuinka?
Ole kiltti, Veijo-keiju. Hyppysellinen vain.
Tunnethan sinä säännöt,
ja tässä lukee, että olet jo saanut annoksesi.
Iridessa! Rosetta!
- Mitä sanotte? - Että lainaisimme keijupölyä?
Tarvitsemme joka hiukkasen mantereella.
Syksyn tuominen vaatii paljon lentämistä.
Valitan.
Kuka voisi auttaa?
Raffaella, Renato, Redena, Rena...
- Hei, Juusto! - Hei, Terence!
Huomenta, Fawn!
- Rena, Rhoda, Rosetta... - Terence.
- Helinä? - Hei.
YIlättävää nähdä sinua. Miten valtikan kanssa sujuu?
Työstän sitä.
Kuule, kaikenlaista tapahtui, virheitä tehtiin,
ja minun pitää puhua kanssasi yhdestä asiasta.
Tarvitsen lisää keijupölyä.
Lisää keijupölyä? Senkö takia tulit?
Niin.
En odottanut ihan tuota. Miksi tarvitset lisää?
En voi kertoa.
Et voi kertoa?
Tarvitset lisää keijupölyä, muttet voi kertoa miksi?
Tosiystävän ei tarvitse tietää syitä.
Tosiystävä ei pyytäisi minua rikkomaan sääntöjä.
Ehkä me emme ole tosiystäviä!
Ei...
Emme varmaan olekaan.
Sitten olen omillani.
Mitä?
Hei sitten Keijupoukama. Palaan pian.
Kuu on vain saatava oikeaan kulmaan horisontin kanssa.
Kamala nälkä.
Boysenmarjapullani!
Hiirijuusto! Pumppernikkelimuffinit!
Pois. Hus. Mene etsimään ystäviäsi.
Älä seuraa minua.
Minulla on tärkeä tehtävä.
Enää kaksi päivää aikaa löytää taikapeili ja saada kuukivi ehjäksi.
Ei, en tarvitse apua.
Kyllä, olen varma. Katsotaanpas nyt.
Katso, pikkuinen. Nouda!
Voisitko häipyä?
Nyt riitti. Pois!
Hyvä on. Voit jäädä.
Toistaiseksi. Tee vain palvelus ja pysy juuri siinä.
Jos suuntani on oikea, meidän pitäisi nähdä pian maata.
Olen Helinä-keiju. Mikä sinun nimesi on?
Välkky?
Vilkku? Välähdys? Säde? Roihu?
Voi liehuvat lieskat, mistä arvaan nimesi,
jos jatkat...
Onko nimesi Liehuva?
Lieska.
Aika kovisnimi. Oletko kovis?
Selvä. Älä satuta itseäsi.
Noin juuri, Juusto. Jatka vain.
Seuraava.
Selvä. Seuraava.
Kuinka lyhtyjen asennus edistyy?
Melkein valmista. Hyvä heitto, Juusto.
Seuraavaksi haen Rosettalle valokristalleja ilotulitukseen.
Kunpa pääsisin jo sekoittamaan niitä begonioihini, gardenioihini ja...
Lemmikkeihin.
Ne unohtuvat aina.
Kuinka perhostervehdys edistyy?
Pyrähtäkää ilmaan, kun puhallan pilliin.
Paikoillanne, valmiina...
Yksi oppinut, 20 opetettavaa.
Jatka yrittämistä. Mitä sinä teet, Silver?
Nuijapääkuplia. No niin, pikkuiset.
- Noin sitä pitää. - Hyvää työtä.
Seuraava.
Onko ilotulitus jo valmiina?
- On! - Antaa palaa!
- Selvä. - Voi sentään.
Olen kunnossa.
Olen vieläkin kunnossa.
Oikeasti.
Yksi, kaksi.
En ymmärrä, Lieska. Meidän pitäisi jo nähdä maata.
Lepää sinä vain. Minä hoidan ensimmäisen vahtivuoron.
Olen hereillä! Olen... Puussa?
Tämä on varmaankin kadonnut saari.
Siellä se on. Tarinan kallioportti!
Pysy täällä ja vartioi palloa.
Tulen pian takaisin.
Voi ei.
Sen piti olla kallio, eikä vääntynyt, oksainen puukaari.
Ei nyt.
Mikä sinua vaivaa?
Missä pallo on?
Poissa?
Kompassini, varusteeni, keijupölyni.
Olit vastuussa pallosta. Mikset varoittanut?
Minä... Sinä...
Hyvä on. Jutellaan siitä myöhemmin. Pallo on löydettävä.
Lieska!
Helinä?
- Olen pahoillani... - Terence, miten sinä...
Toit tämän tyhmän vekottimen tänne. Rikoit valtikan.
- Tämä on sinun syysi! - Minä...
Yritin vain olla hyvä ystävä.
Jätä minut rauhaan!
Selvä! Enpä yritä koskaan enää auttaa sinua.
Ei. Tule takaisin.
Terence.
Missä olet, Lieska?
Lieska!
Hävitin palloni ja keijupölyni. Näännyn nälkään.
Mitä olenkaan tehnyt?
Sepä teki hyvää. Kiitos paljon.
Olemme eksyksissä.
Oletteko sattuneet näkemään kiviporttia jossain täällä?
Pöly on loppu. Pitää varmaan kävellä.
Kompassi!
Se tosiaan on terävä.
Terence.
Kiviportti. Löysimme sen. Pääsimme perille.
Kiitos paljon.
Suurkiitokset kaikille. Hei sitten.
Onpa kivaa, että on ystäviä, jotka auttavat.
Tiedän, että Helinä on paras ystäväni.
Meidän pitäisi vain antaa toisillemme anteeksi.
Jompikumpi ottaa ensimmäisen askeleen.
Kuka?
Minusta aloittajan on oltava Helinä.
- Kuka? - Helinä.
Hän syytti minua valtikan rikkomisesta.
- Kuka? - Helinä!
Hänellä on nyt paineita,
mutta hän ei olisi saanut kohdella minua niin.
Hän saa pyytää anteeksi.
Kuka?
Minä.
Kiitos paljon, herra Pöllö.
Olet todella viisain kaikista.
Kilttiäni pilkataan taas.
- Kuka? - Varikon pojat!
Sanovat sitä hameeksi.
Minä täällä, Helinä.
Tiedän, että olet vihainen, mutta minun on sanottava jotain.
Helinä?
Onko ketään kotona?
Kuukivi.
Mitä?
RUOKAA, KEIJUPÖLYÄ, VAATTEITA LENNÄ POHJOISEEN, ETSI PEILI
Viimeinen päivä. Haaksirikkoutunut laiva on löydettävä pian.
Kukaan ei saa ylittää salaista peikkosiltaa.
Peikkosiltaa? Luulin, että se on "heikko silta".
- Kuulkaa. En kaipaa ongelmia... - Olemme salaisen...
- Hei, hei! - Mitä?
On minun vuoroni sanoa pahaenteinen varoitus.
- Eikä ole. - Onhan.
- Ei ole! Ei! Ei! Ei! - Onhan! On! On! On!
Sanoit sen viimeksi.
Siitä on yli 300 vuotta.
Ole hyvä.
Olemme salaisen sillan vartijoita.
Häivy ennen kuin luusi päätyvät lepoon.
- Leipään. - Mitä?
Sanonta kuuluu: "Luusi päätyvät leipään", ei lepoon.
Niinkö?
Kuka haluaisi tehdä luista leipää?
Hammas voisi katketa.
Kuka haluaisi levätä luilla?
Ne sattuvat selkään. Tulee niskasärkyjä, senkin nuija.
Ei puhuta siitä uhrin edessä.
Sora-aivo.
- Pörrönaama. - Pikkuaivo.
- Haisuhenki. - Mulkosilmä.
- Korvavaikku! - Yksikulmakarva!
Anteeksi. Minun pitäisi päästä yli.
Kukaan ei pääse!
Tajuatteko, kuinka vaikeaa oli päästä tänne?
Ötökät ja lepakot hyökkäsivät,
tuuli riepotteli.
Näännyin melkein nälkään löytääkseni toivomuspeilin.
En edes tarvitsisi sitä,
jos Terence olisi etsinyt terävän piikin,
eikä olisi saanut minua rikkomaan kiveä.
Hän ei edes antanut pölyä, koska välittää -
säännöistä enemmän kuin minusta...
Hetkinen.
- Kuka on Terence? - Onko hän ystäväsi?
On.
Hän oli paras ystäväni.
- Et ole kovin kiltti. - Et voi tuomita minua!
Olette huutaneet toisillenne siitä lähtien kun tulin.
Hän tietää, etten tarkoita sitä.
Senkin vanha pehmo.
- Kuten, kun sanon "syylänaama". - Tai minä sanon "isonenä".
- Räkähenki. - Haisujalka.
- Näädänvarvas! - Mäyränaivo!
- Puutarhatonttu! - Puutarhatonttu?
Voi ei. En tiedä, mistä tuo tuli.
- Menin liian pitkälle. - Sano taikasanat. Sano nyt.
Olen pahoillani.
- Tarkoitatko sitä? - Ehdottomasti.
- Vilpittömästi? - Sydämeni pohjasta.
Siinä tapauksessa saat anteeksi.
- OIlaanko ystäviä? - OIlaan.
- Tule tänne, jätkä. - Kamu!
- Olet paras. - Ei, vaan sinä.
- Eikun sinä. - Totta, niin olenkin.
- Luuletko olevasi paras? - Tiedän, että olen!
Älä väitä vastaan!
- Olet ruma haisuli. - Vai niin?
Kuuntele. Meren ääni.
Karille seilas', mutt' rantaan jäi. Tämä se on.
Meidän on löydettävä peili ja korjattava kuukivi. Mennään.
Miksei peili voinut olla niityllä pupujen keskellä?
Lieska!
Kuka siellä?
Katso.
Mitä luulet? Onko se liian iso?
Sen on oltava täällä jossain. Auta minua etsimään.
Se on todellinen.
Selvä. Hengitä syvään.
Tyhjennä mielesi. Voin toivoa vain kerran.
Toivon... Toivon...
Toivon...
Toivon, että olisit hetken hiljaa, Lieska!
Ei, ei! Ei tuota lasketa!
Perun sen. Ole kiltti. Perun sen.
Se ei ollut toiveeni.
Katso nyt mitä teit!
Peili oli viimeinen mahdollisuuteni. Tämä on sinun syysi!
Olen pahoillani. Ei se ole sinun syysi,
vaan minun.
Kaikki on minun syytäni.
Olisipa Terence täällä.
Olisimmepa vielä ystäviä.
Me olemme ystäviä.
Terence.
- Olen niin pahoillani. - Saat anteeksi.
Minulla on niin kova ikävä.
Niin minullakin. Mutta mikset...
Mikset kertonut kuukivestä?
En halunnut kenenkään tietävän.
Ajattelin, etten tarvitse apua.
Olin väärässä. Olisitpa täällä.
- Minähän olen. - Tiedän sen.
Mutta olisitpa todella täällä luonani.
Olen luonasi.
Tarkoitan, täällä vieressäni.
Seison takanasi.
Terence!
Olen niin pahoillani. Olin väärässä...
Minäkin olen pahoillani.
Sinulla oli paljon paineita.
- Kuka tämä on? - Hän on Lieska.
Hänestä on ollut paljon apua.
- Mukava tavata. - Kuinka sinä...
Lensin koko yön ja päivän meren yli,
ja juuri, kun keijupöly oli loppua,
satuin löytämään lentovekottimesi.
Se on aivan mahtava!
Pölyä oli vain vähän jäljellä, ja pääsin tänne asti.
Löysitkö palloni?
Mistä sait tarpeeksi pölyä päästäksesi tänne asti?
Lainasin vähän ylimääräistä.
- Rikoitko sääntöjä vuokseni? - Tiesin, että tarvitset apuani.
Juokse!
Lieska!
Pidä kiinni!
- Tuo oli aika hauskaa. - Mitä?
Tuolta pääsemme ulos.
Hanki minulle lisäaikaa. Tule, Lieska.
Perääntykää, senkin likaiset rotat.
- Lähtivätkö ne? - Lähtivät.
Mennään.
Tule, senkin häijy hirviö.
Kuinka saamme tämän ilmaan?
Käytin loput keijupölyni päästäkseni tänne.
Keijupölypussini on toivon mukaan täällä jossain.
Riittääkö se?
- Riittää. Ankkuri ylös. - Selvä, kapteeni.
Pieni määrä keijupölyä saa tämän käyntiin.
Tämän pitäisi riittää.
Hyvä kun on pölykeiju matkassa.
Saatamme juuri ja juuri selvitä.
Oletko kunnossa?
Mitä tapahtuu, kun palaamme?
Ei sinulla sattuisi olemaan ylimääräistä kuukiveä?
En tiedä onko siitä apua, mutta toin tämän.
Valtikkani.
Sain idean.
- Terence? - Selvä.
Tiedän. Tarvitset tilaa.
Ei. En pysty tähän ilman sinua. Autatko minua?
Toki.
Jos käännän tätä, tämä voi mennä tähän.
Hetkinen. Voisiko tämä toimia?
- Voisi! - Hyvä on.
Aseta se 30-asteen kulmaan,
jotta kuukiven heijastavat ominaisuudet...
Voimistuvat suhteessa kuun säteisiin.
Niin! Olet nero.
- Melkein valmis. Tarvitsen vain... - Terävän hommelin?
Niin.
Anteeksi, Lieska.
Se on painavampi kuin muistin.
1492, 1493...
Ei, Ei.
Kaikki hyvin. Helinä tulee millä hetkellä hyvänsä.
Sadonkorjuun sininen kuu on korkealla.
Kuunsäteet ovat jo melkein kohdallaan.
Tämä on katastrofi.
Missä Helinä-keiju on?
- En tiedä! - Sinä...
Ministeri, Keiju-Maija?
Niin, teidän korkeutenne?
Onko jokin hätänä?
- Kyllä... - Ei, teidän korkeutenne.
- Missä Helinä on? - Olemme...
Katsokaa tuonne ylös!
Helinä!
Hei, kaikki!
Kuningatar Okariina, Keiju-Maija, ehdin ajoissa!
- Tuolla hän on. - Melkoinen sisääntulo.
Viime tipassa.
Teidän korkeutenne.
Annoimme sinulle vuodenajan alussa -
vastuullisen tehtävän.
Missä syysvaltikka on?
Tuli mutkia matkaan,
mutta se on nyt valmis, teidän korkeutenne.
Tänne päin, kultaseni.
Keijupoukaman keijut, esittelen teille syysvaltikan.
Kuukivi! Yksi, kaksi...
Ei, ei. Älä huoli, Keiju-Maija. Odota vain.
Odota.
No niin.
Ole kiltti ja toimi.
En ole koskaan nähnyt yhtä paljon sinistä keijupölyä.
Totisesti.
Ainakin miljoona hiukkasta. Ehkä enemmänkin.
- Sitä on enemmän. - Niin. Paljon enemmän.
Ihmeellistä!
- Vain Helinä pystyy tähän. - Aika hyvin, vai mitä?
Tulkaa. On esityksen aika.
Keijupoukaman keijut,
näitä juhlia on vietetty vuosisatojen ajan.
Mutta tämän illan juhla on ehkä kaikista hienoin,
ja kiitos siitä kuuluu Helinä-keijulle.
Ja hänen ystävälleen, Terencelle.
- Ja hänen uudelle ystävälleen. - Lieskalle.
Niin tietysti, Lieskalle. Olemme heille kaikille kiitollisuudenvelassa.
- Olen niin ylpeä sinusta. - Kiitos, Keiju-Maija.
Kuinka oikein keksit rikkoa kuukiven -
pieniksi palasiksi?
Nerokasta!
Johdata meidät.
Selvä, kaikki. Mennään keijupölypuun luokse.
Tuo on merkkimme!
Nyt tulivat kuplat. Nyt, Clank.
Se toimi!
Niin tosiaan teki.
"Kallein aarre ei ole kultaa, joka haihtuu verkalleen"
"Älä talleta sitä pankkiin vaan syvälle sydämeen"
"Mammona kiiltää hetken vain ja vaipuu unolaan,
mutta rakkaus tosi ystävän ei katoa milloinkaan"
SubLand.info
WALT DISNEY PICTURES KIITTÄÄ
LONTOON GREAT ORMOND STREET - LASTENSAIRAALAA
JOLLE SIR JAMES BARRIE ANTOI PETER PANIN OIKEUDET