Översatt av Tinkerbell, Cotton Candy och Sabelma
www.SweSUB.nu - För fler magiska texter
Förändringen av årstiderna. Gör under för världen.
I århundraden har älvornas magi utvecklats.
Men naturens största förändring kommer med höstens sky.
Och mysterier avslöjar sig som skördetiden nalkas.
Det här året kommer en skimmrande blå måne resa sig före frosten.
Kanske kan dess strålar lysa upp vägen för att finna det som blivit försvunnet.
Dags att göra lönnträden strålande röda
Dags att göra aspen till tindrande guld
Dags för äpplerna att falla från sina grenar
Dags att kalla vinden kall och klar
En temperatursänkning
Faller över landsbygden
En kyss av morgondimma på ängen
Doft av trärök virvlade i luften
Signalerar att det är hög tid för skörden
Varje pumpa, periska och fikonkaktus
Med mogen frukt och bär
Om du tror
På vem du är
Den du var menad att vara
Om du öppnar upp ditt hjärta
Så släpper du din själ fri
På den här tiden av året
Varje blad på varje träd
Börjar glänsa
Kom och se
Ta min hand
Följ med mig
Och flyg
Sådär ja! Nej, nej, nej!
Bra jobbat.
I den här tiden på året
Varje blad på varje träd
Börjar glänsa
Kom och se
Ta min hand
Följ med mig
Och flyg
- God morgon, Sten. - Hej, Tristan.
Kom igen. Flaxa med vingarna!
Älvorna på fastlandet kommer inte kunna flyga utan älvstoft.
Har du leverat älvstofts ransonerna till scouterna än Tristan?
Japp. Klar med dagens och halva morgondagens.
Kom ihåg - en kopp var varken mer eller mindre.
- Jag vet, älvan Gary.
- Det var min signal. Vi syns senare. - Och vart sa du?
Ska bara uträta några ärenden och sånt.
- Ärenden! - Och sånt!
- Varför pratar ni så där? - Ingen anledning.
- Okej. - Säg hej till Tingeling.
Va?
Väldigt roligt. Okej ni fick mig. Jag ska hjälpa Ting igen.
- Är det okej om jag tar den här? - Visst.
Tack. Syns i morgon.
Hammare.
Tack. Ost, pröva nu.
Såja! Fortsätt. Fortsätt!
Hej, Ost. Specialleverans till Tingeling.
- Hej, Tristan. - Vem är din bästa vän som alltid levererar?
- Iridessa? - Nej. Försök igen.
- Vinka? - Jag!
Skojade bara. Så vad tycker du Älvstofts Expressen?
Wow. Killarna i depån kommer att älska den här.
Och den kommer säkert hjälpa till vid flod-utpost leveranserna.
- Är det där en stretchig sak? - Du kan använda den till din motor.
Jag tror det kommer bli perfekt.
Gem.
Okej, Ost. Klar att sjösättas.
Den flyter.
är du redo för de officiella provkörningen? Oroa dig inte. Jag är precis brevid dig.
Allt klart? Slit loss henne.
Och nu turbo.
Förlåt.
Åh, nej!
- Är du okej? - Ja. Tack.
Jag kan inte tro att båten gick sönder. Jag antar dina killar får vänta lite till.
Jag är imponerad. Vanligtvis när en av dina uppfinningar inte funkar överreagerar du.
Men jag måste säga att du tar den här ganska bra.
- Jag körde in den i ett träd? - Struntsamma.
Jag gjorde den för att hjälpa dig, Tristan. Den borde ha funkat.
Kom igen. Den behöver bara lite pysslande. Vem känner jag som är en bra fixare?
Bobble. Bobble är en bra fixare. Eller älvan Mary. Hon har mycket erfarenhet.
Eller...vad sägs om Klanke?
- Någon är i trubbel. - Jag har inte gjort något. På senaste.
- Bärfisincidenten? - Åh nej.
Tingeling drottning Anileah väntar.
Det är allt ett stort missförstånd.
Jag är säker på att drottningen vill träffa mig om något helt annat.
Ett ögonblick.
- Tingeling är här hon väntar utanför. - Tack, Viola.
- Är du säker, älvan Mary? - Vad menar du?
Bara det att Tingeling är otvivelaktigt begåvad, men också...
- Är hetsig och urflippad? - Tja, jo.
Jag tycker att hon förtjänar en chans, ministern.
Trots allt så lär kastrullälvor av sina misstag
- Låt gå. - Instämmer. - Tingeling!
Älvan Mary säger att hon vet...
Det är inte mitt fel, Ers Höghet. De där bärfisarna bad om det.
- Det här är inte om bärfisarna eller hur? - Nej.
Men vi kan naturligtvis komma tillbaka till det senare.
Du känner höstministern.
- Min kära. - Hej.
Är du bekant med det stora höstfirandet?
- Alla pratar om det. De är så ivriga. - Sedan urminnes tider-
-har älvor firat slutet av hösten med en fest.
Och just den här hösten sammanfaller med en blåa skördemåne.
En ny spira måste bli gjord för att fira tillfället.
Se, spirornas sal.
- De är vackra. - Varje spira är unik.
Vissa av dem är från djurälvor.
Vissa från ljusälvor, eller vattenälvor, eller trädgårdsälvor.
Det här året, är det kastrullälvornas tur. Och älvan Mary har rekomenderat dig.
- Mig? Men jag är...jag är... - En väldigt talangfull fixare.
Spiran måste byggas med exakta mått. På toppen lägger du en månsten.
När den blå månen är på sin plats.
Kommer dess strålar att passera genom pärlan och skapa blått älvstoft.
Den blå älvstoftet återställer älvstoftsträdet.
Som hösten själv, så signalerar det återfödelse och förnyelse.
Vi litar på dig. Den här vägen.
Här är månstenen.
Den har gått från generation till generation.
Var försiktig. Den är löjligt ömtålig.
Älvan Mary jag...jag vet inte vad jag ska säga.
- Tack. - Försiktigt, Tingeling. Ömtålig!
1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10.
- Varför räknar du? - Det hjälper mig att bli lugn.
Oroa dig inte, älvan Mary. Jag ska göra er alla stolta.
Ting!
Ting?
Tristan, du kommer aldrig att tro din öron. Gissa vad som hänt!
Jag har blivit utvald att göra den nya höstspiran!
Jag! Jag!
Det betyder att de... De gav dig månstenen?
Ja, vill du se?
Inte så nära. Andas inte på den, den är ömtålig.
Ja, jag vet. Jag vet allt om den.
Den blå månen framträder bara vart åttonde år i älvdalen.
Ljusstrålens bana måste träffa månstenens böjning vid nittio graders vinkel.
Så ljuset kan bildas till älvstoft.
Wow, Tristan. Hur kan du veta allt det där?
Du vet varje stoftväktare måste studera stoftologi.
- Vet du vad det här behöver? - Två koppar...
- Kamomill te. - Med extra honung och...
Och lite vispad törel.
Förresten. Det nya hink och block systemet du nyss gjorde?
Älvan Gary älskar det.
- Han är så söt. - Om du säger det så.
Vet du vad? Kanske jag kan hjälpa dig. Jag är ju typ en expert på det här.
Jag kan samla utrustningen och ge dig råd.
- Skulle du? Det är...det är så snällt. - Vad är vänner till för?
Så vad säger du? Kan jag bli din andreman?
- Det vore toppen. Den bästa stoftväktaren. - Och den bästa fixaren.
Det här kommer bli en fest att minnas.
Knack, knack.
- Godmorgon. - Hej.
Okej, vi har en full måne tills höstfesten. Sätt igång.
Hej, Ting! Jag tog med lite grejer från jobbet.
Wow, Tristan. Hur kunde du...
- Jag älskar den här saken! - Du kommer att bli till stor hjälp.
Ser bra ut. Kom ihåg att du får mest blått älvstoft-
-om du maximerar månstenens exponerade yta.
Jag fattar.
Knackeli knack!
Upp och hoppa, sömntuta.
Du måste hålla elden varm och skön.
Ursäkta, Ting. Du borde verkligen hålla arbetsytan ren.
Okej, låt mig bara... Låt mig bara ta den här.
- Bara en till. Tack. - 1, 2, 3...
- Varför räknar du? - 4...
Knackeli knack! Knackeli knack knack!
Tänk på din synvinkel.
Knack knack, vem där? Knack knack, knackeli knack. Vem där?
Knackeli knack.
Stadigt. Du måste vara försiktig, det här är den svåra delen.
Jag vet.
Okej. Nu måste vi träffa ljusstrålens bana...
Jag har det, tack.
- Med... - Okej, jag vet.
- Med månstenes böjning. - Kan du vara snäll...
Ting, jag tror att du behöver någon sorts vass sak.
Det är exakt vad jag behöver. Skulle du kunna gå ut och hämta något vasst?
- Du fattar, jag kommer snart. - Ta din tid.
Vad är det där, Klanke?
Det här är en raketstartramp. Tillåt mig att demonstrera.
Iridessa och Rosetta kommer blanda ljuskristaller med pigment från blommor.
Blandningen ska läggas i startrampen så här.
Sen spänner jag fjädern så här.
- Kära Klanke... - Då trycker du på avtryckaren...
- Ja, Klanke... - Och raketerna skjuts upp i luften.
- Klanke! - Så här!
Det är så genialt, Klanke!
Hej, Bobble. Vet du var jag kan hitta en vass sak?
- En vass sak? - Hur vore det med en sticka?
- Nej, en vass sak. - En sticka kan vara ganska vass.
Nej, jag behöver något vassare för att hjälpa Ting.
- Smyg inte på mig sådär, Klanke. - Kollade du på stranden?
Självklart. Det är ju där alla försvunna saker sköljs upp.
- Tack, Bobble, tack Klanke. - Vårt nöje. Hej då, Tristan.
Jag börjar känna mig lite yr.
Perfekt. Och nu till den sista finishen Ett stänk av silver.
Lugn. Jag kan inte bärga mig tills hon får se det här.
Där perfekt.
- Äntligen. - Jag är tillbaka, Ting!
- Vad är det där? - Det är din vassa sak.
Min... Det är inte... 1, 2, 3, 4...
Den här är inte vass, den är rund. Det är faktiskt raka motsatsen till vass.
- Kolla på insidan det är... - Jag behöver jobba, okej?
Kan du vara snäll och ta ut den där saken härifrån.
Min spira!
Jag är så ledsen, Ting. Jag...
- Ut, Tristan! Gå bara! - Va?
Du tog hit den där dumma saken. Du hade sönder spiran.
- Det här är ditt fel! - Ting, jag...
- Jag försökte vara en bra vän. Jag... - Gå iväg! Lämna mig ifred!
Fint! Sista gången jag försöker hjälpa dig.
Nej.
Höll hennes arbetsyta ren, tog med mat till henne, la ved i hennes brasa!
Fann en vass sak. Sökte högt och lågt och hon sa inte ens tack.
Jag känner några stenälvor som kommer bli ganska upprörda.
- Va? Det finns inga stenälvor. - Man vet aldrig det kanske finns.
- Mår du bra? - Ja, jag mår fint. Varför frågar du?
Jag är...nej. Jag är ledsen. Jag...jag bråkade med Ting.
Vad hände?
Det var en olycka och hon bara... Hon bara exploderade. Jag...
- Hon exploderade? - Nej, nej jag menade inte så.
Jag menade att hon skällde ut mig. Du vet? Och...
- Blev hon röd? - Självklart så blev hon röd. Det är Ting!
Ge henne bara en chans att lugna ner sig.
Du har antagligen rätt.
- Hej, Ting! - Klanke! Bobble!
Vi kom för att se om du ville följa med oss på älvornas teater.
Vi tänkte att du kunde behöva ett rejält avbrott.
Avbrott? Inget är brutet! Vad menar ni?
Vad vet ni? Ledsen kompisar. Upptagen.
Ni vet, festen, höst spiran, allt möjligt.
Jag kan inte bärga mig att få se spiran.
- Försök. - Är det så fint som jag föreställer mig?
- Nej. - Tristan sa att det var häpnadsväckande.
Vi är så stolta över dig.
- Killar, jag har verkligen inte tid. - Ingen fara, Ting.
Vi säger till älvan Mary att du inte kunde.
- Älvan Mary? - Tja, visst!
Du känner henne. Hon missar aldrig älvornas teater.
Hej då.
Klanke! Bobble! Vänta på mig!
Tingeling jag väntade mig inte att se dig här ikväll.
- Är du klar med spiran? - Tja, inte riktigt.
Jag...tänkte... Jag menar, Jag måste fråga dig...
- Ja? - Det är om månstenen.
Vad hände med den? Du har inte tappat den? Säg att du inte tappat den!
- Jag har inte tappat den. - Bra.
Men jag tänkte om en månsten skapar blått älvstoft så skulle två skapa ännu mer.
Har du en till månsten?
Den där månstenen är den enda funnen de senaste hundra åren.
Tack och lov att vi hittade det. Utan det bli softet blir älvstoftsträdet svagt.
Och då blir saker här svårt, sanna mina ord.
Mår du bra? Du ser blek ut.
- Vänta. Jag vet vad som pågår. - Gör du?
Du har jobbat för mycket. Du behöver lite teater.
Du skulle nog göra om hela spiran om du kunnat.
- Är det en valmöjlighet? - Tingeling!
Vad spännande!
Tyst, älvor! Tyst, älvor! Det är tid för uråldrig älvkunskap.
Ursäktar du, Tingeling?
Förlåt. Skunkträning.
Tyst, älvor! Tyst! För en saga om fordom.
Det var en avlägsen höst när ett pirat- skepp anlände till Landet ingenstans.
De fruktade piraterna klättrade iland för att söka det svårtfångade priset av alla.
En älva.
Piraterna ger mig rysningar.
Långt och länge sökte piraterna, tills de hittade en älva.
De jagade och fångade henne, och tvingade henne att leda dem-
-till den mest magiska skatten. Den förtrollade spegeln.
Böjd av älvmagi i åratal, hade spegeln makten att ge tre önskningar.
Allt som var älskat av ditt hjärta.
- Är det sant, Älvan Mary? - Vartenda ord.
Piraterna använde två önskningar. Men innan de kunde använda den tredje...
...blev skeppet förstört på en ö norr om Landet ingenstans.
Den förtrollade spegeln, med den sista önskningen, var för alltid förlorad.
Det sades att ledtrådar är gömda i den här uråldriga sången.
En resa norr om Landet ingenstans, till en fjärran ö nära till hands.
När du är ensam, men inte ensam, finner du hjälp och ett stenvalv.
Ett stenvalv.
Det finns en väg genom öns norra ås.
Men ett pris att betala finns på den gamla troll bron.
- Vad sa hon? - Något om en trollbro.
- Trollbro? - Ja, jag vet inte vad det kostar.
Vid resans slut, ska du gå på plankan. På skeppet som sjönk, men aldrig sjönk.
Och i lastrummet. Mitt ibland ädelstenar och guld.
Väntar en önskan att bli sann, blev vi sagda.
Men se upp och bli varnad. Det finns ett knep till den här ledtråden
Önska bara god vilja eller inget gott kommer hända dig.
För skatten du söker, kan du komma att ångra.
Bravo! Bravo!
En fjärran ö nära till hands.
Rakt norrut förbi Landet ingenstans.
Låt oss se nu... Ost.
Skål. Karta...
Extra kläder.
Den här är inte till för att resa.
Hur ska jag kunna bära allt det här?
Inte tillräckligt.
- Där har du. En kopp, min kära. - Tack.
- Älvan Gary. Hej! - Hej, Ting. Vad för dig hit?
Jag ser att hink-och-remskivssystemet jag fixade fungerar.
Du driver ett knappt skepp. Jag menar det verkligen.
- Det var snällt, raring. - Får jag låna lite extra älvstoft?
- Ursäkta? - Kom igen. Bara en smula?
Du vet reglerna, Tingeling. Det står här att du fått din ranson.
Iridessa! Rosetta!
- Vad tror ni? - Låna dig lite av vårt stoft?
Vi behöver allt på fastlandet.
Man måste flyga mycket för att få hit våren.
Förlåt, Ting.
Du vet vem som kan hjälpa.
Raffaela, Renato, Redina, Rina...
- Hej, Ost! - Hej, Tristan!
- Morgon, Vinka! - Rina, Rhoda, Rosetta. - Tristan!
- Ting? - Hej.
- Kul att se dig. Hur är det med spiran? - Jag jobbar på det.
Saker hände, och misstag begicks, och jag behöver prata med dig om en sak.
Jag behöver lite extra älvstoft.
Behöver du mer älvstoft? Är det därför du är här?
- Ja. - Det förväntade jag mig inte.
- Varför behöver du mer? - Det kan jag inte berätta.
Kan du inte berätta? Du vill ha mer, men kan inte berätta varför?
- En sann vän behöver inte veta varför. - Och inte be mig att bryta mot reglerna!
Då verkar vi inte vara sanna vänner.
Nej, jag...
- Tydligen är vi inte det. - Då är jag väl själv.
Vad?
Hej då, Älvdalen. Jag kommer snart tillbaka.
Jag måste vinkla månen med horisonten.
Jag är utsvulten.
Mina boysenbär trillade ur.
Min ost! Mina pumpernickelmuffins!
Ut! Schas! Ut och leta dina vänner.
Sluta följ efter mig. Jag har ett väldigt viktigt uppdrag.
Jag har två dagar på mig att hitta den magiska spegeln och få tillbaka månstenen.
Nej, jag behöver ingen hjälp.
Ja, jag är säker. Nu ska vi se...
Titta, lillkillen. Apport!
Kan du sticka härifrån?
Nu får det vara nog. Ut!
Okej. Du får stanna.
För stunden. Gör mig en tjänst. Håll stilla precis där.
Om min position är exakt, så borde vi se land snart.
Jag är Tingeling. Vad heter du?
Okej... Blinker?
Glimmer? Blixter? Stråla? Skenet?
Hur i blossande vrål ska jag kunna gissa ditt namn om du...
Heter du Vrål? Jaså, Bloss.
Ett ganska tufft namn. Är du en tuff kille?
Okej, gör inte illa dig själv.
Bra, Ost. Fortsätt så.
Nästa!
- Okej, nästa! - Hur går det med lyktorna, Iridessa?
Nästan färdig, älvan Mary. Snyggt kastat, Ost.
Jag ska ge Rosetta ljuskristaller för fyrerkeriet.
Jag längtar tills jag får blanda dem med mina begonier, garderier och...
- Glöm-mig-inte. - Glöm-mig-inte.
Jag glömmer dem alltid.
Vinka, visa hur fjärilarnas salut går.
Okej, kompisar. När jag blåser, så kör ni igång.
Klara, färdiga...
- En färdig och 20 kvar. - Fortsätt så. - Hur går det, Silverdagg?
Grodyngelsbubblor. - Okej, killar.
- Sådär, ja. - Fint jobbat, raring. - Nästa!
- Fyrverkerier. Är det klart än? - Ja!
- Släpp lös henne! - Absolut, Bobble.
Jag mår bra.
Jag mår fortfarande bra.
Ärligt talat...
Ett...två...
Jag förstår inte, Bloss. Vi borde ha land i sikte nu.
Vila lite du, jag tar första passet.
Jag är vaken! Jag är vaken! Jag är... I ett träd...?
Det här måste vara den försvunna ön.
Där är den! Stenvalvet från berättelsen!
Stanna här och vakta luftballongen.
Jag är strax tillbaka.
Nej! Det här ska vara ett stenvalv, ingen förvriden och förgrenad trädvalv.
Inte nu.
Vad är det med dig?
Bloss, var är luftballongen?
Borta? Min kompass, min utrustning, mitt älvstoft.
Du var ansvarig. Varför varnade du mig inte?
Jag... Du...
Vi återgår till det senare. Vi måste hitta ballongen.
Bloss!
Ting?
- Förlåt... Jag... - Tristan. Hur gjorde du...
Du tog hit den dumma saken. Du hade sönder spiran.
- Det här är ditt fel! - Jag försökte bara vara en bra vän...
Lämna mig ifred!
Visst! Det var sista gången jag försökte hjälpa dig.
Nej! Tristan, kom tillbaka.
Tristan...
Bloss, var är du?
Bloss!
Jag förlorade min ballong. Jag förlorade mitt älvstoft. Jag är utsvulten.
Vad har jag gjort?
Det där gjorde susen. Tack så mycket.
Vi är vilse. Har ni sett ett stenvalv här i närheten?
Jag har slut på stoft. Jag får nog gå härifrån.
Min kompass!
Det där var en vass grej.
Tristan.
Stenvalvet. Vi gjorde det, Bloss! Vi är här!
Tack så mycket.
Tack, allihopa! Hej då!
Toppen att ha vänner som hjälper en.
Jag vet att Ting är min bästa vän. Vi borde bara förlåta varandra.
Nån måste bara ta det första steget.
- Vem? - Jag tycker att det borde vara Ting.
- Vem? - Ting. Hon anklagade mig för spiran.
- Vem? - Ting! Jag vet att hon är pressad-
-men hon borde inte ha behandlat mig så. Hon borde be om förlåt.
Vem?
Jag.
Tack, herr Uggla. Du är verkligen den klokaste av alla djuren.
Grabbarna driver med min kilt igen.
- Vem? - Killarna vid depån!
De kallar det för kjol.
Ting, det är jag.
Jag vet att du är arg på mig, men jag måste berätta en sak.
Ting?
Någon hemma?
Månstenen.
Vad?
Det är vår sista dag. Vi måste hitta det där vraket snart.
Ingen skall passera den hemliga trollbron!
Trollbro? Jag som trodde det var tullbro.
- Grabbar, jag vill inte ha nåt bråk. - Vi är väktarna av det hemliga...
Det är min tur att ge den illavarslande varningen, dumbom.
- Är det inte! - Är det visst!
- Du gjorde det förra gången. - Det var för över 300 år sen.
- Fortsätt. - Vi är väktarna av den hemliga bron.
Stick, innan vi gör pulver av dina ben för att göra en bädd.
- Bröd. - Vad?
Uttrycket är: "Göra pulver av dina ben för att göra bröd". Inte "bädd".
Jaså?
Vem vill göra bröd av ben?
- Då går nog en tand av. - Vem vill ha en bädd gjord av ben?
Det är hårt för ryggen. Då får man nackspärr, din pappskalle.
Inte framför offret - Grushuvud.
- Luddskalle. - Fingerborgshuvud.
- Stinkbomb. - Glåmöga.
-Vaxöra! -Ihop växta ögonbryn!
- Ursäkta, jag måste gå igenom. - Ingen skall passera!
Vet du vad jag gått igenom för att komma hit? Jag attackerades nästan av insekter-
-och fördes bort av vinden och svalt nästan ihjäl i letandet efter spegeln-
-som jag inte ens behövt om inte Tristan hade hittat en vass sak istället för att-
-få mig att förstöra månstenen. Och sen gav han mig inte ens älvstoft-
-för han bryr dig mer om de dumma reglerna än vad han gör om mig...
- Vänta, vänta, vänta. Vem är Tristan? - Är han en av dina vänner?
Ja.
Han var min bästa vän.
- Du är inte så snäll. - Du ska inte döma mig.
Ni har grälat ända sen jag kom.
- Men han vet att jag inte menar det. - Din gamle mjukis.
- Som när jag kallar dig vårtansikte. - Eller när jag kallar dig stornäsa.
- Snorkråksandedräkt. - Vessletår! - Stinkfötter. - Grävlingshjärna!
- Trädgårdstomte! - Trädgårdstomte?
Kära nån. Jag vet inta vart det kom från.
- Jag gick över gränsen. - Säg de magiska orden. Kom igen.
- Förlåt mig. - Menar du det?
- Absolut. - Känner du det?
Djupt.
Då förlåter jag dig.
- Vänner? - Vänner.
- Kom här, polarn. - Amigo. - Kompis. - Compadre.
- Du är bäst. - Nej, du. - Nej, du. - Du har rätt. Jag är bäst.
- Så du tycker att du är bäst? - Jag vet att jag är bäst.
- Bråka inte med mig. - Du är ful och stinker.
Verkligen?
Bloss, lyssna. Det är havet.
Skeppet som sänktes, men aldrig sjönk. - Nu gäller det, Bloss.
Vi måste hitta spegeln och fixa månstenen. Kom igen.
Varför kan inte spegeln vara i en kaninfylld äng?
Bloss!
Vem är det? Vem där?
Kolla, Bloss.
Vad tycker du? För stor?
Den måste vara här nånstans. Hjälp mig att leta.
Den är riktig.
Okej, djupa andetag.
Klargör sinnet. Vi får bara en chans. Nu kör vi.
Jag önskar... Jag önskar...
Jag önskar...
Kan du vara tyst i en minut, Bloss?
Nej, nej, nej! Den där räknas inte.
Jag tar tillbaka den. Snälla, jag tar tillbaka den!
Det var inte min önskning, snälla!
Se vad du gjorde, Bloss! Spegeln var min sista chans!
Allt är ditt fel!
Förlåt, Bloss. Det är inte ditt fel.
Det är mitt.
Allt är mitt fel.
Jag önskar att Tristan var här.
Jag önskar att vi fortfarande var vänner.
Vi är vänner, Tingeling.
Tristan.
- Förlåt. - Jag förlåter dig.
Jag saknar dig så mycket.
Jag saknar dig också, men varför..
Varför berättade du inte om månstenen?
Jag ville inte att någon skulle veta.
Jag trodde inte att jag behövde någon hjälp.
Men jag hade fel. Jag önskar att du var här.
- Jag är här. - Jag vet.
Men jag menar här med mig på riktigt.
- Jag är hos dig. - Jag menar här, bredvid mig.
Jag står bakom dig.
Tristan!
Jag är ledsen. Jag vet att jag hade så fel...
Jag är också ledsen. Jag vet att du var under hög press.
- Vem är det här? - Det är Bloss. Han har varit till stor-
-hjälp vid svåra stunder. - Det är en ära att träffa dig.
- Hur...? - Jag flög över sjön hela natten och dagen.
Och precis när jag var påväg ur askan, snubblade jag in i din flygande maskin.
Det var en häftig sak! Jag hade lite stoft kvar, men jag tog mig ända hit.
Hittade du min ballong? Vart fick du stoftet från till att flyga hit?
Jag lånade lite extra.
- Bröt du reglerna för min skull? - Jag visste att du behövde min hjälp.
Spring!
Bloss!
Håll ut!
- Det var roligt. - Va?
Där är vägen ut.
Köp mig tid. Kom igen, Bloss.
Tillbaka, era smutsiga råttor!
- Är de borta? - De är borta.
- Nu går vi. - Kom här ditt bångstyriga monster.
Hur ska vi kunna flyga den här saken? Jag använde sista stoftet till att flyga hit.
Min älvstoftsväska ska vara här någonstans.
Räcker det här?
- Det räcker. Lätta ankaret. - Aj aj, kapten.
Bara lite av älvstoft ska få igång allt.
Det här ska nog göra susen.
Det lönar sig att ha en stoftväktare omkring sig.
Vi har kanske precis klarat det.
Är du okej?
Vad händer när vi kommer tillbaka?
Har du möjligen en extra månsten?
Jag vet inte om det hjälper, men jag tog med det här.
Min spira.
Jag har en idé.
Okej. Jag vet att du behöver utrymme.
Jag kan inte göra det här utan dig, hjälper du mig?
Visst.
- Om jag vänder den här så passar den. - Vänta, tror du det här funkar?
Ställ den på en 30 graders vinkel så att den reflekterande egenskapen-
-av månstenen... - Förstoras i förhållande till månskenet.
Ja! Du är ett geni.
- Snart. Jag behöver... - Något vasst?
Ursäkta mig, Bloss.
Den är lite tyngre än vad jag minns.
1492, 1493...
Nej. Det är okej. Tingeling kommer vilket sekund som helst.
Den blå skördemånen står högt på himlen.
Månskenet är nästan på sitt ställe. Det är en katastrof.
Älvan Mary, vart är Tingeling?
- Jag vet inte! - Minister, Älvan Mary?
- Ja, Ers Höghet? - Något problem?
- Ja... - Nej, Ers Höghet.
- Vart är Tingeling? - Vi har...
Titta där!
Tingeling!
Hej, allihopa!
Drottning Clarion, Älvan Mary. Jag klarade det!
- Där är hon. - Vilken entré.
Det var i grevens tid.
Ers Höghet.
Tingeling, i börjav av årstiden fick du ett förtroende med stort ansvar.
Var är spiran?
Det blev lite komplikationer.
- Men den är klar nu, Ers Höghet. - Den här vägen.
Älvor av Älvdalen. Får jag presentera höstspiran.
Månstenen! Ett, två...
Nej, oroa dig inte Älvan Mary. Bara vänta.
Vänta...
- Kom igen...! - Snälla funka.
Ers Majestät, jag har aldrig sett så här mycket blå älvstoft innan.
Det är minst en miljon korn, om inte mer.
- Det är mer. - Mycket mer.
Otroligt!
- Bara Tingeling. - Ganska bra, va?
Kom igen, tjejer.
Älvor av Älvdalen. Vi har firat det här festandet-
-utan avbrott i århundraden.
Ikväll tror jag att det är det sista festandet för alltid.
Tack vare en speciell älva - Tingeling.
Och hennes vän Tristan.
- Och hennes nya vän. - Bloss.
Självklart... Bloss. Vi är dem evigt tacksamma.
- Jag är så stolt över dig. - Tack, Älvan Mary.
Vad fick dig att tro att du skulle bryta månstenen till alla de här små bitarna?
Geni!
Efter dig, min kära.
Mot älvstoftsträdet!
Där är bubblorna, ta dem.
Det funkade!
Ja, det gjorde det verkligen.
Om du tror på den du är
Den du var menad att vara
Om du öppnar upp ditt hjärta
Så släpper du din själ fri
På den här tiden av året
Varje blad på varje träd
Börjar glänsa
Kom och se
Ta min hand
Följ med mig
Och flyg
De största skatterna är inte av guld. Inte heller smycken eller konstverk.
De kan inte hållas i din hand. De finns i ditt hjärta.
Världsliga ting kommer att blekna, som årstider kommer och går.
Men värdet av sann vänskap kommer aldrig att förlora sin glöd.
Översatt av Tinkerbell, Cotton Candy och Sabelma
www.SweSUB.nu - För fler magiska texter
Ibland tror du att du klarar dig själv
För en önskan är något du gör ensam.
Det är lätt att känna att du inte behöver hjälp
Men det är svårare att gå ensam.
Du förändras inuti
När du inser
Att världen kommer till liv.
Och att allting är okej
Från början till slut
När du har en vän vid din sida
Som hjälper dig att finna
Skönheten du är när du öppnar upp ditt hjärta
Och att tro på
Gåvan av att ha en vän
Någon som vet när du är vilse och rädd
Är där genom högt och lågt
Någon att räkna med Någon som bryr sig
Bredvid dig vart du än går
Du förändras inuti
När du inser
Att världen kommer till liv
Och att allting är okej
Från början till slut
När du har en vän vid din sida
Som hjälper dig att finna
Skönheten du är när du öppnar upp ditt hjärta
Och att tro på
Gåvan av att ha en vän
Och när ditt hopp krossas och splittras till marken
Kommer du känna dig ensam
När du inte vet vilken väg du ska gå
Och det inte finns några tecken som leder dig
Är du inte ensam
Kommer världen till liv.
Och allting är okej
Från början till slut
När du har en vän vid din sida
Som hjälper dig att finna
Skönheten du är när du öppnar upp ditt hjärta
Du tror på
När du tror på
Gåvan av att ha en vän
Där solstrålarna leker i höglandets glänta
Där löven faller mjukt
Där vi brukade dansa i höstens skugga
Min löjliga stolthet drog iväg dig
Där stormens moln framträder och kalla vindar blåser
Jag kunde inte höra dig ropa
Tills du tog min hand och drog mig
Dit solstrålar leker
För att åka med dig på vinden
För att flyga över havet
Vara vitt och brett över Landet ingenstans
Jag skulle våga gå
Om du ville gå med mig
Nu blåser vinden vår kärlek emot vår dag
Och nattens mörker faller
Men om du är med mig
Kommer vi finna vår väg
Till dit där solstrålarna Till dit där solstrålarna
Till dit där solstrålarna dansar
Och leker