Гей, сестро, що мусиш робити?
Біля річки З тобою хороводи водити
Нам не можна тут голосити
Жінкам треба мовчати І не заважати пиво випивати
Звісно, сонечко зійде
Ми підростемо, і нас хтось заміж візьме
Звісно, місяць зійде
Наче чорничний пиріг На небо стрибне
Усе буде добре Усе буде добре
-Нетті. -Ходімо.
-Ми спізнимося. -Та годі.
Розважайся трошки.
Нетті, зачекай!
УЗБЕРЕЖЖЯ ДЖОРДЖІЇ 1909
БАРВА ПУРПУРОВА
Ось і недільний ранок
Співаємо яскраво
Бо славимо Господа!
Колись цар кинув Даниїла До лев'ячої ями темної
Бо несповідимі шляхи Господні
Бог послав могутнього янгола Та визволив його назовні
Бо несповідимі шляхи Господні
Побачивши гріхи людські
Бог сказав: «Ною, збери всіх тварин по парі
Бо 40 діб муситимете пливти на човні»
Бо несповідимі шляхи Господні
Так, несповідимі О, несповідимі
-Несповідимі шляхи Господні -Так, несповідимі
І я це знаю
-Несповідимі шляхи Господні -Так, несповідимі
І я це знаю
Несповідимі шляхи Господні
Ворушіться.
Сілі, ти наче черепаха.
Вона не може йти швидше, тату.
Каже, дитина штовхається.
Як дитинку назвеш, дівчинко?
Якщо буде хлопчик, наречу Адамом, як у Біблії.
Чи ж не чудово?
Нетті. Сілі. Швидше.
Так, тату.
-Несповідимі шляхи Господні -Так, так, так, так, так
-Несповідимі шляхи Його -Так, несповідимі шляхи Господні
-Шляхи Господні -Шляхи Його
Несповідимі шляхи Його
Ура, ура!
Ніхто не знає Що йому Господь приготував
Ні, сер
Годі скиглити Та кректати
Годі у хусточку ридати
Треба Бога прославляти Та заповіти Його виконувати
-Бо Господь іде поруч із кожним -Іде поруч із кожним
-Бо Господь розмовляє з кожним -Розмовляє з кожним
Господь співає з кожним
-І Він кричить із кожним -Кричить із кожним
-Господь -Господь
Він іде, розмовляє, співає, кричить
-Бо шляхи Господні -О, так
Несповідимі
-Несповідимі шляхи Його -Шляхи
Зібравши всі силі, дівчинка повернулася до праці в полі.
Було так спекотно, що вона ледве стояла.
Наглядач кричав на неї, допоки вона не піднялась.
Налякана, вона спитала у мами...
Краще я. Це моя улюблена частина.
Так само, як читала мама.
Дівчинка пливла над землею, але ще не летіла.
Вона боялася, що наглядач спіймає її,
і, втративши віру, вона боляче вдарилася об землю.
Коли можна одягнути, ма?
Не зараз, крихітко, але скоро.
Скоро.
Тобі неймовірно пасуватиме цей колір.
Гаразд.
Добре, дай мені руку.
Треба відчути голку.
Відчуваєш?
Зараз відчуй тканину. Ну ж бо.
-Так, мамо. -Добре. А зараз спробуй.
Гаразд.
Та не лякайся. Не бійся.
Проштовхуй туди. Молодець. Добре.
У мене води відійшли.
Сиди тут. Я покличу акушерку.
Усе гаразд, міс Сілі. Треба ще раз потужитися.
Майже все.
Ще раз. Ну ж бо.
Ось.
Це маленький хлопчик.
Він народився.
Ось твоя матуся.
-Адам. -Адам.
Ти вже погодувала дитину?
-Це хлопчик, тату. -Дай його.
Я віддам дитину Господу.
Як віддав попередню.
Залиш його мені хоч на день.
Ні.
Я допоможу Сілі з дитиною.
Візьму на себе частину її хатніх справ.
Ні. Це моя дитина. Захочу, то заберу.
Дай-но його сюди.
Гадаєш, він убиває моїх дітей?
Я думаю, він віддає їх Господу, як і каже.
Але вони мої.
Чому Бог не повертає їх мені?
Добрий день.
Наче вже ранній вечір, але привіт.
Ранній вечір?
Тобто пізнувато вже, дівчинко. Можу підвезти.
«Дівчинкою» мене називала тільки мама, але вона померла.
А для тебе я Нетті.
У тебе гарні зуби, Нетті
Боже, він співає.
А сяйво твоєї шкіри засліплює мені очі
Як місячне сяйво вночі
Він ще й поет.
І сукня така гарна в тебе
Нетті
Сестра мені пошила.
А черевички так пасують
Твоїм малесеньким та гарним ніжкам
А це вже брехня.
Я пацанка та люблю лазити по деревах.
У мене мозолі, натоптні та пухирі. Мої ноги некрасиві.
Облиш мене.
Мене звати Містер.
Термінова новина!
Агов, сер! Хочете газету?
-Дякую, сер. -На все добре, юначе.
Термінова новина!
Кому газету?
Олівія.
Знаєш, хто я?
Так. Твоя матуся.
Сілі! Підніми дупу й до роботи.
Побачила свою донечку я
Це, звісно, вона
Татусева та моя копія
Більше схожа на нас, ніж ми самі
Її маленька ручка у чужої леді на плечі
Народившись, вона жувала кулачок
У неї мої очі
Її обличчя я стільки цілувала
Я вишила на її ковдрі ім'я «Олівія»
А ще зірочки й квіточки
Я знаю, вона бачить усе те, що й я
Господь подав мені знак
Я знаю, вона буде зі мною
Коли я бачу матусь із діточками
Моє серце пронизує біль
Щось усередині розірвалося вщент
Моє тіло наче заворожене
Я відчуваю дихання дитини на собі
Вона її у мене забере Але я досі бачу
Господь подав мені знак
Я знаю, вона буде зі мною
Господь подав мені знак
Я знаю, вона буде зі мною
Буде зі мною
Сілі!
Де ти була?
Підмітала ґанок.
Іди нагору.
Доброго ранку, Альфонсо.
Чим можу допомогти?
Я хочу попросити руки Нетті.
Потрібна дружина.
Я чув, що не тільки дружина.
До того ж, Нетті надто розумна.
Вона буде вчителькою.
Але Сілі віддам за корову та декілька яєць.
Вона страшна, як смертний гріх, але працюватиме, як чоловік.
Сілі. То ось як звати ту істоту, що зайшла до крамниці?
Такої не хочу.
Тоді, мабуть, діти недостатньо тобі допекли.
Але ти ще передумаєш. Сподіваюся.
Перш ніж вони спалять твій дім.
І це лише питання часу.
І що ти робитимеш? Куди приведеш дружину...
Хто це розмовляє з татом?
Диявол.
Причепився до мене після школи, мов реп'ях.
Але, як на диявола, він гарний.
Диявол завжди гарний, доки не влаштує пекло.
Леді з церкви кажуть, що у нього троє малих обірванців.
Троє?
Начебто його попередню дружину застрелив коханець.
Але він недовго сумував, бо також має коханку.
Розпусницю на ім'я Шуг Евері.
«Розпусницю»?
Це жінка, яка не хоче коритися одному чоловіку.
Звучить непогано. Я хочу бути розпусницею.
Ні, не хочеш. Я тобі дещо розкажу.
Сьогодні наша вчителька розповідала про Африку.
Вона каже, ми всі звідти родом.
Аф-ри-ка.
Наші матусі походять від королев.
Знаєш, що це означає?
Це означає, що ми...
Королівського роду.
Пакуйся, Сілі.
Тобі час іти.
Ти виходиш за Містера.
Що за Містер?
Диявол.
Мамин набір для шиття.
Не дозволяй принижувати себе, ясно? Тримай голову високо.
Як нас мама вчила.
Я заходитиму, коли зможу.
Навіть якщо ми не разом...
-Серце єдине. -Серце єдине.
Гей.
Ти ще не бачила, що нагорі коїться.
Ідіть знайомитися з новою мамою!
Ну ж бо, швидше. Давайте.
Ну, що ж...
Прибери, а потім готуй вечерю.
Боже правий, міс Сілі.
Суп такий смачний, я зараз розплачусь.
-Я хочу добавки. -Гарпо!
Ти вже брав добавку.
Це добавка до добавки.
Коли ти збираєшся купати дітей?
Напевно, вже зранку...
ШУГ
Нетті!
Батько ліз до мене.
Я більше не можу там жити.
Заходь.
Де вона буде спати?
Я вас не потурбую.
Удень я навчаюсь у школі, а ввечері роблю уроки.
Ще будеш у хаті допомагати.
І слухатися мене.
Так, сер.
Ну й добре.
Поїду до міста.
Зберіть дров, поки мене нема.
Слухаюсь.
-Нетті! -Що?
Куди ми? Треба зібрати дров, поки Містер не повернувся.
Зберемо. Але спочатку треба трохи розважитися.
Але, Нетті!
Ну ж бо! Ми ненадовго!
Дні пролітають
Намагаєшся не занепасти духом Тримати голову високо
Зажурившись Танцюй, ніби дитина
Не дам тобі впасти
Була б ти метеликом Господь поніс би тебе далеко
Твою душу не розбити
Попри день похмурий О!
Ми не зупиняємося Не зупиняємося
Ти обираєш Яким шляхом іти
Не зупиняйся Не зупиняйся
Тебе не зламати О!
Просто відпусти
Твою душу не розбити
Якщо стараєшся Якщо молишся
Якщо ідеш уперед До мети
Якщо приймаєш усе З усмішкою
-Якщо стараєшся -Стараєшся
-Якщо молишся -Молишся
-Ідеш уперед -Уперед
-До мети -До мети
-З усмішкою -З усмішкою
-Приймаю це -Усе це
Попри день похмурий О!
-Не зупиняємося -Не зупиняємося
-Ідемо далі -Ідемо далі
Ми обираємо Яким шляхом іти
-Ідемо далі -Ідемо далі
Тебе не зламати Проте... О!
Де б ми не були
Твою душу не розбити
УСІЛЯКІ КАПЕЛЮХИ
-Давай! -Біжу!
Сілі! Неси мою люльку.
Поквапся.
Що ви робите?
Будь лагідною.
Опосум не втече від великого пса.
Відпустіть, прошу.
Давай.
Навіщо б'єшся? Ти знаєш про мої почуття.
Але в мене інші почуття.
Іди сюди!
Пішла!
Пішла геть!
Геть!
Нетті? Як ти?
І це подяка, що я впустив її до хати!
Ні, ні!
Усе, пішла геть!
Геть із моєї землі!
Вибач! Я не хотіла!
-Іди сюди, дівко. Йди сюди. -Ні!
Геть!
Нетті! Пиши мені!
Я писатиму кожного дня. Тільки смерть зможе мене зупинити.
Геть із моєї землі! Ти від неї жодної звістки не отримаєш.
Якщо вона сюди повернеться, я вб'ю вас обох.
Чула мене? Вб'ю обох!
Минули сірі зими І літо знов було сумне
І ще нескінченну добу страждатиму я
Вона, мабуть, померла.
Що ти за Бог такий?
-Сер. -Доброго ранку.
Гаразд.
А весна цього року рання.
Ага.
Невеличке диво, як на мене.
А для мене щось є?
Чого ти питаєш про те, що тобі не належить?
Ця поштова скринька моя.
Ти будеш мене слухатися?
-Ти щебечеш більше за птахів. -Софіє, серйозно. Стій.
Я піду.
Я тобі наказую!
І що з того, Гарпо? Ти мені не хазяїн.
Доброго дня, мем. Містер удома?
-Ходімо. -Ні, він у пивній.
У пивній.
Ні, ні. Його там немає. Софіє!
Дай десятку на джина пляшку.
Коли тато грає, хтось ридає.
Отож-бо й воно.
Тридцятка, наче телятко! Ось тобі.
-Поклади. -Зараз покладу.
-Тобі не можна. -Я заходжу.
Ні, ти...
Тобі сюди не можна, дівчинко.
Стій.
Ти зовсім з глузду з'їхала?
Читати не вмієш?
«Ніяких бійок, убивств і жінок».
А я читаю тільки те, що мені подобається.
Годі. Ходімо.
Краще забери її...
Добридень, сер. Настав час нам познайомитися.
Скажи йому, хто я, Гарпо.
Тату, дідусю, джентльмени.
Познайомтесь, це моя дівчина.
Це Софія.
Ти ба, яка велика жінка.
Ти чия така? Здається, від тебе самі клопоти.
О, ні, сер. Я одна з доньок Аргуса Батлера.
Жодних клопотів. Просто я велика.
А хто татко?
Гарпо.
Чим доведеш?
Гарпо знає. І цього достатньо.
У нас із ним не просто інтрижка.
Ми закохані.
Годі. Все, Софіє. Досить.
Це краще за радіоспектакль. Це до біса добре. Та ну.
Я не дозволю тобі вийти за мого сина, тому що ти при надії.
Така красуня може вкрасти його розум, але не його гроші.
Немає в нього грошей.
Моя сестра з чоловіком кажуть, я можу жити з ними скільки завгодно.
Я прийшла до вас із поваги.
Але якщо нема поваги від вас,
то й від мене її не буде.
-Софіє... -Гарпо!
Краще ходімо звідси.
Уже біжу, булочко.
Хлопче!
Ані руш.
Гаразд. Залишайся, Гарпо.
Але коли вночі тобі буде холодно,
не забувай, хто зігріває твої кістки.
Не змушуй мене чекати.
Цій дівчині в моєму домі не раді.
Тату, вона носить мою дитину.
Шкода.
Вона не варта тебе.
Що там таке?
Якого біса...
Гарпо!
Я що, дозволив тобі щось тут будувати?
Га?
Я що, дозволив тобі щось тут будувати?
Дідусь подарував мені цю землю на 16 років.
Будую дім для нас із Софією.
Хлопче, ти мізки у кишені носиш?
Не можна будувати дім на болоті.
Якби ти був розумним, посіяв би тут рис.
Мабуть, я не розумний.
Найрозумніші слова за все життя.
Мабуть, моє серце безглузде, бо я закоханий.
Не закоханий ти.
А просто з глузду з'їхав.
Я стільки вчив тебе бути чоловіком, але все марно.
Я збудую своїй жінці дім, тату.
Можеш допомогти, якщо хочеш.
Якщо ні, ця розмова буде коротшою,
ніж той час, що ти йшов сюди.
-Та невже? -Саме так.
Ага
-Я працюю і працюю і працюю -Ага
-Доки сонце не зайде -Доки сонце не зайде
-У куточку стоїть моя малесенька -Ага
-І вона така гарнесенька -Така гарнесенька
-Боже, якщо грошей колись я зароблю -Ага
-То її з розуму зведу -То її з розуму зведу
-А наразі треба працювати -Ага
-Бо немає часу -Бо немає часу
-Працювати, працювати, працювати -Ага
-Мені треба працювати, працювати -Ага
Боже, мені треба працювати, працювати
Ага
Ну, як тобі?
Ми самі. Йди вже.
Гаразд, залиш це там.
-Дай ту дошку. -Софія.
Ага
Гадаю, це означає
Що для твоєї вроди слів не вистачає
Хто це співає?
Це Шуг, жінка, з якою мені слід було одружитися.
Гарно співає.
Я знаю.
Стули пельку та спи.
...оспівана графами
Була для когось наче королева
Але коли я бачу
Що у твоєму серці
Усе інше блякне
Міс Сілі!
Заходьте.
Гарпо, до нас гості.
Я принесла фіранки для хати та ковдру дитині.
Як же це чудово.
Гарпо казав, що ви творите дива з голкою, але це щось неймовірне...
Гарпо! Я кажу, до нас гості.
Годі! Я вже йду.
-Я тут. -Візьми дитину.
Ми з міс Сілі потеревенимо про жіноче.
Та зроби нам чаю.
-Ходімо. -Але...
Я тримаю дитину. Як мені ще й готувати чай?
-Я заварю. -Ні, не можна. Ви наша гостя.
Вигадай щось!
Я тобі зараз вигадаю.
Гаразд, крихітко. Я тримаю.
Я так рада вас бачити. Ви моя єдина подруга в цих краях.
Як вийшло, що ви така мила, а решта рідні Гарпо злі та похмурі?
Не знаю. Мабуть, я...
Занадто мила.
Мабуть, у вас тут немає рідних.
Моєю родиною була моя сестра.
Але я її не бачила багато років.
-Шкода. -Чай!
Пошиєте мені весільну сукню?
-Я добре заплачу. -Звісно.
Дякую.
А чого чай холодний?
Ти не просила гарячий.
Усі знають, що чай має бути гарячим, Гарпо!
Не пащекуй мені при гостях!
Я хотіла гарячого чаю.
Ти мій гарячий чай.
Дай мені цьом.
Йди сюди.
Оголошую вас чоловіком і дружиною.
Я тепер заміжня!
Бачу, у вас із міс Софією важкий медовий місяць.
Чому вона не слухається мене, як ти слухаєшся тата?
Не знаю.
Усі жінки різні.
Хочеш води?
Хай вона скаче, якщо я так кажу.
Мабуть, вона не полюбляє скакати.
Боюся, наш шлюб не буде довгим, міс Сілі.
Вона пре як потяг, але я...
Я кохаю її.
Що мені робити?
Відлупцюй її.
-Ви казали Гарпо побити мене? -Ні.
Клята брехуха.
Я не всерйоз.
Тоді навіщо взагалі таке говорити?
Я це сказала, тому що заздрю тобі.
Ти робиш те, що я не можу. Ти опираєшся.
Я кохаю Гарпо. Бог тому свідок.
Але я вб'ю його та будь-кого, хто спробує мене побити.
Усе моє життя — це боротьба
Я билася з батьком Я билася з братами
Із кузенами Із дядьками теж
Але ніколи, ніколи в житті Не думала я
Що битимуся у своїй хаті
Софіє.
Мені дуже шкода вас
Відверто кажучи
Ви так схожі на мою матір
Не можете чоловікові й слова сказати Ні
І маєте йому в усьому догоджати
Як він скаже, так і треба все робити
Звідки цей страх
Не можу я зрозуміти
Але якщо чоловік Руку підняв
-У біса, ні! -У біса, в біса, ні!
Дівчаткам небезпечно жити У сім'ї чоловіків
Набридло, що жінка Має жити, як рабиня
Краще вчись відсіч давати
Інакше до труни потрапиш
Покажіть їм, дівчатка
Дайте дурбецалові здачі
Якщо чоловіку На все начхати
-У біса, ні! -У біса, в біса, ні!
У біса, ні!
У біса, в біса, ні!
Ні, ні Ні, ні
У біса, в біса, ні!
У біса, ні!
У біса, в біса, ні!
Ні
Коли цей чоловік мене торкався
Лягав на мене І лагідно колихався
Бог знає, я все одно його кохаю
Але якщо захочеш змусити мене Нічого не вийде у тебе
-У біса, ні! -У біса, в біса, ні!
Не будь дурною Не витрачай даремно час
У біса, в біса, ні!
Той чоловік, що тебе б'є І цента не вартує
У біса, в біса, ні!
Ні, ні, ні Він тебе не вартий
-У біса, в біса, ні! -У біса, ні!
Ти повинна сказати Ти маєш сказати
Треба сказати Краще сказати
У біса, в біса
У біса
Ні!
Що сталося?
Нічого, мул копитом вдарив.
А мул часом не був у сукні?
Усе буде гаразд.
Деяких жінок неможливо приборкати.
Тобі треба отой дім, що ти збудував,
перетворити на коптильню.
Будемо вирощувати тютюн.
Так, але, мабуть, я...
Я думав відкрити там джук-джойнт.
-Джук-джойнт? -Так.
Ніхто не танцюватиме на смердючому болоті.
-Так. -Будуть, якщо Шуг Евері співатиме.
Молодчина, Сілі.
Це гарна ідея.
Преподобний чоловіче, ти правий, що це кінець світу.
Боже правий. Краще б я помилявся.
Боже, допоможи. Це моя донька.
-Привіт, татку. -Це Шуг Евері!
-Як ти? -Шуг Евері!
Шуг Евері завітала до міста
Шуг Евері завітала
Шуг Евері завітала до міста
Вона вже близенько
Вона жалить як бджола
Але для мене це солодка мука
Її коротка спідниця Твою матір шокувала б
Та порушити закон чоловіка б змусила
-Шльондра у вузькій сукні -Це ганьба
-Виглядає як розпусниця -Шуг її звати
-Скаче в ліжку -Вип'є весь твій джин
-Кублиться в сараї -На всіх хлопів стрибає
Шуг не зрівняється ні з ким
Вона вже близенько
Шуг не зрівняється ні з ким
Шуг завітала до нашого округу
До нашого округу Гей
О, Шуг завітала до нашого міста
Шуг Евері завітала до міста
Ховайте чоловіків своїх Та хлопців юних
Її дружбу цінують тільки коханці
Шуг Евері завітала до міста
Шуг Евері завітала
Шуг Евері завітала до міста
Вона вже близенько
Ця Шуг вам не друг
Ця лісова зміюка Отрутою вкусить
Вам не зрозуміти Що вона вміє робити
Коли ти в її руках У тебе зносить дах
Що ж, прощавайте На вас пекло чекає
Але її закляття Для чоловіка щастя
-Зачиняйте двері -Одягну чисте спіднє
Вона близенько, близенько
Шуг Евері завітала до міста
Ховайте чоловіків своїх Та хлопців юних
Її дружбу цінують тільки коханці
Шуг Евері завітала до міста
У мене мільйон запитань
Крутяться в голові
Яке в неї вбрання?
Яка зачіска?
Чи вона струнка?
Чи вона гладка?
Недаремно ж стільки шуму
Шуг не зрівняється ні з ким
Хіба ти не знаєш, що це не брехня
Шуг завітала до нашого округу
-Привіт! -Привіт!
-Ми тут. -Ось вона! Ось вона!
-Ми тут. -Привіт, люба.
Дякую.
Давай!
Так! Як ти?
Гей, гей!
Тихо, тихо. Гей, Сілі!
-Я тут. -Тримай голову.
Що з нею?
Нічого. Просто любить добре випити.
Що? Дідько. Скоріше, хапай її за ногу.
От холєра!
Прибери тут.
Привіт, люба.
Я приготував дещо особливе.
Ти хочеш мене отруїти!
Та не таке вже воно погане, люба.
Якщо додати гострого соусу.
До дупи його собі додай!
Ти не почув, що я не хочу їсти?
Гей! У мене закінчилась весела вода!
Уже біжу, люба.
Хтось має завести мені патефон!
Не стій склавши руки.
Крути ручку.
Ти куди?
Хтось має помити мені спину.
Я відчуваю мільйон мурашок
Що біжать по моєму хребту
Я тіло її омиваю І наче молитву читаю
Я очі від неї відводжу Але стриматися не можу
Нарешті я зрозуміла
Чого стільки галасу було
Шуг Евері
Ось про кого ходять усі ці плітки
Отже, правдиві всі ці балачки
Шуг Евері
У тебе чудові руки.
Ти зішкрябала пісню з моєї голови.
Давно ви з Альбертом разом?
З Альбертом?
Твоїм чоловіком.
Ти хочеш сказати, що не знаєш, як звуть твого чоловіка?
Я думала, його звуть Містер.
Містер — це не ім'я. Це звертання.
Це те ж саме, що й «хазяїн», як на мене.
Він не може дати відсіч і власному батьку,
але всі мають звати його «Містер», наче він один такий у місті.
Якщо дати йому волю, він переконуватиме, що так і є.
Він почне викаблучуватися...
Чому ти ніколи не смієшся?
Якщо не смієшся, продавай свою смішинку.
Посміхайся. Це корисно для здоров'я.
Чи є у тебе щось, що змушує вискакувати з ліжка щоранку
і просто посміхатися?
У тебе немає дітей?
Було двоє.
Але я не знаю, де вони, і чи досі живі.
Що ж...
Хіба, думаючи про них, твоє серце не радіє, як тоді,
коли ти вперше їх тримала?
Так, мем.
Тоді вони досі живі.
Це такий природний телефон.
Саме так я знаю, що мій тато ще на цьому світі.
Коли я думаю про нього, і як він співав мені...
А чом би просто до нього не завітати?
Він же живе біля церкви.
Він не хоче мене бачити.
Він не пробачив мені, що я обрала блюз замість його релігії.
Найсмішніше те,
що Бог мене не покинув.
Гадаю,
якщо Бог розуміє, чому я співаю блюз,
мабуть, одного дня й тато зрозуміє.
Пішли.
Подивимось на посмішку у кольорі.
Господи всемогутній.
Оце діло.
Альберт тебе з обіймів не випустить.
Може, спробуймо інший колір.
Кажуть, ти привіз сюди свою шльондру і чуму разом.
Не верзи нісенітниць, тату.
Склянку води, Старий Містере?
Не відмовлюсь.
Дивлюся на цю землю і згадую тата, який був тут рабом.
А ти привіз шльондру туди, де вмирали й проливали кров твої предки...
Тобі має бути соромно.
Тату, Шуг не шльондра.
У неї дике серце, як у мене.
Тобі не зрозуміти, але я досі її кохаю.
Ця жінка проклята.
Хіба ти не бачив малинівок на небі минулого тижня?
І вона тоді ж приїхала.
Не кажучи вже про рої комарів і цю нестерпну спеку.
Прошу.
Я вам підсолодила.
Дякую. Мені шкода тебе, дівчинко.
Ти одна з небагатьох жінок,
що дозволяють чоловіковій шльондрі розкидати ноги у своєму ліжку...
Тату, тобі час іти.
Навіть не даси мені воду допити?
-Тату, йди додому. -Замовкни.
Усе. Давай.
Як дізнатися, який стиглий?
Я нічого не знаю про збирання гороху.
Треба його помацати.
Якщо він жорсткий по краях, то всередині, мабуть, уже м'який.
Ти диви, яку ж красу створив Господь.
Бог полюбляє, коли ним захоплюються.
Тобто Бог марнославний?
Ні. Не марнославний, міс Сілі.
Бог просто хоче поділитися добром.
Розумієш, я думаю, що Бога бісить,
якщо ти проходиш повз барву пурпурову та не помічаєш її.
Тобто Бог хоче, щоб його любили, як каже Біблія?
Усе і всі хочуть любові.
Особливо Бог.
Тому Бог живе в усьому.
І коли ти любиш те, що створив Бог,
ти любиш його, а Він любить тебе.
Розумієш, Бог у музиці та у воді,
в сонячних променях.
Господь може бути великим, як сонце,
але досить маленьким, щоб уміститися в наших серцях.
Я все думаю...
Якщо Бог любить мене,
чому він забрав моїх діточок?
І чому забрав мою Нетті?
Як на мене, це зробили люди. Не Бог.
Гарпо!
Міс Шуг! Сілі!
Ти диви.
Боже мій.
-Гарпо. -Ага?
Приємно бачити, що ти не просто йдеш слідами свого батька,
а ще будуєш щось своє.
Дякую, міс Шуг. Дякую. Відкриваємось у п'ятницю ввечері.
І...
Ну, ми з хлопцями
тут подумали, що ви могли б прийти та трохи заспівати.
А якщо не зможете, то нічого, я теж гарно співаю.
Що ж, це моя дівчина, Пискля.
Звучить чудово.
Хлопці, встигнете підготуватись до п'ятниці?
-Звісно. -Так, мем.
Що ж, гаразд. Я співатиму.
Казав же.
Пішли. Показуй свій клуб.
-Я покажу. Я такий радий, що ви зайшли. -Боже мій, так!
Є мій улюблений коктейль?
Є. Зробив для вас.
-Я чекав на вас. -Справді?
-Бачите моє ім'я отам? -Я бачу, любий.
Гарпо, у мене немає слів!
-У мене дещо є. -Показуй.
-У мене дещо є. -Та показуй вже.
ДЖУК ГАРПО ТІЛЬКИ ОДИН ВЕЧІР
Так, я молодець, хіба ні?
Гей, давай. Гаразд.
-Ідіть сюди. -Повісь отам.
Дуже гарно, так?
-Гей. Давай. -Допоможи мені, друже.
Вони до такого не готові.
-Точно не готові. -Але це твій час, друже.
-Тримай. -Дякую, друже.
-Мені теж. -Гаразд.
-Так. -Гей.
Давай. Так. Усім сподобається.
-Ти вже знаєш. -Усім сподобається!
Гей!
Ось так.
Гей! Приходьте всі!
Подивитися на Шуг Евері!
Вам сподобається.
Кажу вам, вона виступатиме в Джуці Гарпо.
Так!
Починаємо!
ШУГ ЕВЕРІ ТА ЇЇ ЗІРКОВИЙ БЕНД
Ходімо.
Я тобі дещо підготувала.
Це так гарно.
Але це не я.
-Я... -Цить.
Одягай.
Будеш моєю гостею сьогодні.
Нам треба виглядати впевнено.
Шуг каже, щоб ми вже йшли.
Вона хоче з'явитися ефектно.
Секрет палкого кохання Я відкрию вам, дівчатка
Якщо хочеш запалити свого чоловіка
Починай повільно
Хай напруга неспішно зростає Допоки він не запалає
Наче лампочку вмикаєш
І струм пускаєш
Отже, тепер я привернула вашу увагу
Тож, чоловіки, слухайте мою пораду
Хочеш, щоб твоя жінка мчала з тобою?
Допоможи їй ввімкнути передачу
Щоб її двигун розкрутити Треба її улюблену точку відшукати
Якщо тобі невідомо, де вона Хай вона знайде її сама
Вона все зробить сама
-Натисни кнопку -Натисни кнопку
Натисни, якщо бажаєш увійти
-Натисни кнопку -Натисни кнопку
-Дай мені щось -Натисни кнопку
Хай твоя люба знає, що це не гріх
І якщо прагнеш відчути потяг Що мчить на тебе
Любий, натисни кнопку Та закрий фіранки
Уперед і...
Це ще не кінець.
-Що ж, дами -Натисніть
Докладіть зусиль, гаразд?
-Сягніть донизу -Потягніть
-Знайди в собі Шуг -Натисни, потягни
Молодці
Оце діло
-Натисни кнопку -Натисни кнопку
Натисни, якщо бажаєш увійти
-Натисни кнопку -Натисни кнопку
-Дай мені щось -Натисни кнопку
Хай твоя люба знає, що це не гріх
І якщо прагнеш відчути потяг Що мчить на тебе
Крихітко, крихітко, крихітко
-Що робити? -Натисни кнопку
Натисни кнопку
Так
Гей, люди! Гей! Слухайте!
Випивка коштом закладу!
Міс Сілі!
-Софіє. -Та ви красуня!
Ти диви.
А це хто?
Генрі Броднекс.
Але для друзів я Бастер.
Він боксер.
Але його перший нокаут — це зустріч зі мною.
Дідько.
Хіба ти не мусиш бути вдома, доглядати дитину?
Хіба ви не маєте бути з однолітками десь на цвинтарі?
-Гарпо! -Я прийшла з миром.
Я не хочу шкандалю, міс Сілі.
Що ж...
Хіба це не шкандаль, що ти вештаєшся по місту з іншим чоловіком,
але досі одружена зі мною?
А ще кажуть, ти виховуєш його дітей.
Йому треба годувати чотири роти...
Плюс мого.
Шість, рахуючи нову дитину.
-Нову дитину? -Так, Боже.
У нас із Бастером народилася дівчинка.
Генрієтта.
Перепрошую.
Вибач, що розмова щойно не склалася.
Ти...
Хочеш потанцювати?
Гаразд.
Я вкраду її тільки на хвилинку.
-Обережніше. -О, так. Я буду обережним.
-Ти досі моя Цукерочка. -Гарпо!
Хто ця жінка?
Ти ж знаєш, хто вона. Ми тільки знайшли ритм.
Ти мене не чуєш! Я теж хочу танцювати!
-Я не проти. -О, ні, ні. Ні.
Це ж був твій будинок.
Тобі нікуди йти.
Вона пішла, ти ридав, бідолашний, а тепер ти мій.
-Гаразд. -Як я вже казала, я не проти.
Не чіпай мене, кривозуба телице!
Боже!
Софіє, ти здуріла?
Не чіпай мене!
Бастере, вибач.
Тільки не піаніно!
Ти куди?
Софія збожеволіла!
Досить!
Ти бачила Софію?
Якщо ти й далі будеш тут співати, Гарпо заробить купу грошей.
Я йому не потрібна.
Окрім того, як би я не хотіла тут залишитися,
але мене кличе Мемфіс.
Треба нагадати людям великого міста, що я ще жива,
інакше про мене забудуть.
Але я не готова попрощатися.
Містер добріший, коли ти тут.
Менше лупцює мене.
Лупцює тебе?
Чого це?
Тому що я не ти, гадаю.
Ти мусиш дати йому відсіч.
Спробуй.
Коли ти їдеш?
Завтра по обіді.
Але я повернуся десь за місяць, побачиш.
Тебе нема годину,
а для мене це вічність.
Я знаю. Знаю.
Тому я повернуся.
Ніхто не любить мене так, як ти.
Куди ми їдемо?
Крихітко...
Тобі треба побачити світ.
Сідай.
КОЛЬОРОВИЙ АКТОРСЬКИЙ СКЛАД ЛЕТЮЧИЙ АС
Що ж, ми на місці.
Дякую.
Мадам.
-Вітаю. -Вітаю. Чого бажаєте?
Два квитки, будь ласка.
-Приємного перегляду. -Дякую.
Ходімо.
Невже це я
Лечу в повітрі?
До хмар мене несе
Твій поцілунок
Таке я вперше відчуваю
Чи будеш ти
Моїм світлом посеред шторму?
Чи побачу я новий світ
У твоїх очах?
Моя душа співає з тобою в унісон
-А як же надія? -Як же надія?
-А як же радість? -Як же радість?
А як же сльози щастя?
А як же крила, коли я впаду?
Ти будеш казкою моєю
В яку я буду вірити завжди
-А як же... -А як...
Як же кохання?
Як же...
-Як же... -Як же...
Як же...
Як же кохання?
Ти і я
-Ти і я та кохання тепер -Ти і я
Співай мені
Як же...
-Як же... -Як же...
Кохання?
ПОШТА СПОЛУЧЕНИХ ШТАТІВ
Доброго ранку.
-Альберт удома? -Ні. Мабуть, десь п'яний спить.
Я заберу пошту.
На все добре.
Нетті?
НЕТТІ ГАРРІС КОЛОНІЯ ЗОЛОТОГО БЕРЕГА
Боже милостивий!
Сілі!
Сілі, прокидайся! Тобі лист.
Прокидайся!
-Від неї. -Від неї?
Від твоєї Нетті!
Ну ж бо.
«Люба Сілі!
Сподіваюсь, ти отримаєш цього листа,
бо я пишу тобі щотижня вже багато років.
Гадаю, ти не отримала жодного з листів, бо...
Бо не відповідала мені».
-Нетті жива. -Так.
«Мабуть, цього листа ти також не отримаєш, тому що Містер, мабуть,
досі сам забирає пошту зі скриньки.
Але якщо отримаєш,
то знай, що я люблю тебе, і я жива».
Тут десь має бути купа листів. Ходімо шукати.
Тату.
Тату. Прокидайся.
-Тату, прокидайся! Давай. -Дідько.
-Давай. Пішли. -Гей.
Гей, куди ти мене тягнеш...
Майже на ногу наступив! Давай!
Ти знаєш, що Шуг сьогодні їде до Мемфісу.
-Давай. -Треба поспішати.
-Ні! Сходи! Давай. -Дідько.
Тримай.
Нетті.
Купа листів.
-Він зараз повернеться. -Тримай усі. Іди.
Де Шуг?
Гей, Шуг? Ти сьогодні їдеш?
Не поспішай. Альберт допомагатиме мені збиратися.
-Ти тут? -Я вже йду!
Нетті.
-На вулиці? Де? -Залишся ще.
-Навіщо? Все гаразд. -Побудь іще.
Я повернусь.
-Я з тобою. -Наступного разу.
Я повернуся, й оком не змигнеш.
Прощавайте.
«Люба Сілі, коли Містер вигнав мене зі своєї землі,
я знайшла роботу у пастора у тому кінці міста.
Я доглядаю їхніх дітей за їжу та притулок.
Вони сказали, що їдуть до Африки як місіонери.
Поки ми пливли туди на великому кораблі,
пастор зізнався, що вони не могли мати дітей.
Але Бог послав їм двох.
Я побачила ім'я, що ти вишила на ковдрі,
та зрозуміла, що це твої діти.
Це диво!
Адам і Олівія зараз зі мною».
Мої діточки.
Вони живі. І вони разом із Нетті.
«Це було, наче чорношкірі вперше бачать один одного.
Сілі, ми не тільки королі та королеви.
Ми в центрі всесвіту».
«Люба Сілі,
сподіваюся, в тебе все гаразд.
Господь прогнівився на нас.
Наше село розбомбили,
щоб збудувати дорогу та вирощувати какао-дерева.
Британська колоніальна адміністрація не дозволила нам зберегти нашу землю.
Ми не могли боротися з ними,
тож тепер ми йдемо до табору біженців через кордон.
Я вірю, що Бог дозволить нам побачитися перед смертю.
Я лише сподіваюся, коли цей день настане,
ми не будемо застарими, щоб упізнати одна одну».
Сілі!
Чому так пізно?
Бо я втратила лік часу...
Я тяжко гарую від зорі до зорі, надриваючи жили.
Тобі лишається готувати й прибирати, а ти й цього не вмієш.
Я буду старатися.
Це тільки слова.
Прибери!
Якщо я їстиму пізно,
ти не їстимеш узагалі.
Приїхали.
Посуньтеся там. Звільніть місце.
Міс Сілі! Сідай. Їдемо до міста!
Не можу. В мене хатні справи.
Зачекають. Давай, люба.
Ми вже сто років не бачилися. Сідай.
Поїхали. Я пригощаю.
Сідай вже!
Люба, ці діти зводять тебе з розуму, еге ж?
-Ні, я люблю твоїх дітей. -Так, так.
Ну не знаю, сестро.
АВТОЗАПРАВНА СТАНЦІЯ
Так. Хочете морозива?
-Морозиво! -Ходімо купимо морозиво.
-Ви сьогодні такі чемні. -Я хочу морозиво.
Зачекай, малий. Я тебе візьму.
Іди до мене.
Не муч пана питаннями.
Є тільки ванільне. Шоколадного нема, ясно?
-Як справи, сер? -Привіт.
-Можна два ванільних морозива? -Звісно.
-Це твої? -Так.
Такі шоколадні, так би й з'їла їх.
І такі виховані та охайні.
Будеш моєю покоївкою.
Ні, дякую.
Ти впевнена?
Тобі багато ротів годувати.
Я міс Міллі, дружина мера.
Ти про мене точно чула.
Якщо ні, то просто розпитай. Кольорові мене люблять.
Я добре платитиму.
Люба.
-Сідай в автівку. -Так, ідіть в автівку.
Гей!
Я тобі кажу, дівчино.
Хочеш бути моєю покоївкою чи ні?
У біса, ні.
-Що ти сказала моїй дружині? -Я сказала, в біса ні.
-Мамо! -Годі, Софіє. Сідай в автівку!
Бастере, забери звідси моїх дітей!
Не чіпайте мене! Не чіпайте!
Забери моїх дітей звідси!
Бастере, забери моїх дітей!
Хай вона замовкне!
Відійдіть!
-Не чіпайте мене! -Ні!
-Бастере. -Хай не бачать.
-Досить! -Знай своє місце!
Гей, Софіє.
Як ти?
Вибач, що я запізнилася.
Але я провідуватиму тебе, навіть якщо Бог або чорт мене забере.
Шериф дозволив принести тобі їжі на День Подяки.
Каже, ти давно нічого не їла.
Гарпо і Пискля добре доглядають твоїх дітей.
Бастер теж іноді допомагає.
Але, боюся, ця пригода його зламала.
Але Гарпо любить дітей, наче рідних.
Пискля співає в його джуці, і він тепер добряче заробляє...
На вихід.
Я щойно прийшла, сер.
Я сказав, на вихід.
Я прийду за тиждень.
Тобі треба поїсти, чуєш?
Я витягну тебе звідси, Бог мені свідок...
Я сказав, на вихід!
Не залишай мене.
Не залишай мене!
Дівчаткам небезпечно жити У сім'ї чоловіків
Набридло, що жінка Має жити, як рабиня
Краще вчитися відсіч давати Інакше до труни потрапиш
Мусимо дати дурбецалу здачу
Якщо чоловіку на все начхати
У біса, ні!
У біса, в біса, ні!
Ні, ні, ні
Боже мій! Боже мій! У біса, ні!
Ні, ні
Хіба ми не пишаємося нашою Софією?
За останні шість років вона пройшла такий довгий шлях,
що я дозволила їй жити та працювати у мене,
поки вона не стане на ноги.
Що ж, ходімо.
Софіє.
Годі баритися.
Софіє.
Я пошила це для тебе.
Люба Сілі,
Бог точно існує, бо я нарешті отримала від тебе звістку.
Коли твій лист прийшов у село,
я дивилася на нього годину, перш ніж відкрила.
У мене так тремтіли руки.
Я стільки плакала...
Сілі!
Я ж наказав тобі не торкатися пошти.
Шуг скоро приїде. Йди поголи мене.
Сілі! Воруши дупою!
Не поріж мене.
Я вдома.
Ходімо. Познайомлю тебе зі своїми.
Тільки-но ми з Грейді одружились,
він спитав: «Люба, що ти хочеш на медовий місяць?»
Я кажу: «Дві речі.
Хочу нову автівку та побачити моїх дорогеньких на Великдень».
Шуг стільки про вас розповідала, що мені ви вже наче рідні.
Міс Сілі.
Я тепер також заміжня леді.
-Ходімо. Є щось поїсти? -Гаразд. Дуже приємно.
Неймовірна вечеря, міс Сілі.
Я наївся, наче кліщ на собацюрі.
Що ж, Софіє, гадаю, ми всі...
Раді, що ти нарешті вдома.
Так. Ласкаво просимо додому, Софіє.
Ти точно не хочеш їсти?
Добре.
Що ж, настав час сказати вам усім,
що ми з Грейді не залишимось.
Хочемо вирушити ще до заходу сонця.
Ви щойно приїхали.
Я знаю, але Грейді завтра на роботу.
А ще...
Сілі поїде з нами.
Хіба не так, Сілі?
Перепрошую?
Сілі поїде до Мемфісу разом з нами.
Їй пора побачити світ.
-Та я краще здохну. -Та й добре.
Гарний був би прощальний подарунок.
-Гей! Обережно! -Приборкай свою жінку.
Бо розпащекувалася.
Вона просто дурепа.
-Що сталося, дурепо? -З мене тебе годі.
Ось що сталося.
Прийшов час звільнитися від тебе і вступити до всесвіту.
Я не дозволю так розмовляти з моїм хлопчиком.
Якби він не був вашим «хлопчиком», то став би хоч трохи чоловіком.
-Припни язика! -Ти забрав у мене мою сестру Нетті.
І всі ці роки ховав її листи,
а ти знав, що вона єдина в світі мене любить.
Але Нетті жива.
-Що? -Так.
Мої діти разом із нею в Африці.
І коли вони повернуться, ми всі дамо твоїй дупі прочуханки!
Думай, що говориш у моїй хаті!
-Що ж, час вантажити багаж. -Ні, ні.
Міс Сілі, може, краще поїсте гороху та заспокоїтеся?
Гарпо, твій татусь перетворив моє життя на пекло на землі.
Він ніщо інше, як мішок гнилого кінського лайна.
А лайну місце в землі.
Вона назвала його мішком гнилого кінського лайна.
Якщо це не причина пореготати,
то я не знаю, що тоді причина.
Гарпо, подай мені горох.
Я хочу тобі подякувати, міс Сілі...
...за все, що ти для мене зробила.
Мені було так погано гнити в тій буцегарні.
Але ти відвідувала мене щотижня,
ні разу не пропустила.
Тому я знаю, що Бог є.
Бо він живе в тобі.
Жінки за цим столом подуріли.
Замовкни, старий беззубий цапе!
Поїдеш — ні цента не отримаєш.
Жоднісінького цента.
-Давай! Давай! -Сілі, ні!
-Ні! -Він того не вартий, Сілі!
Хіба я коли-небудь щось просила?
Я навіть заміж за тебе не просилася!
Досить, Сілі. Ходімо!
Ходімо! Софія тут розбереться.
О, так. Софія народжена, щоб з цим розібратись. Ідіть уже!
Не одне, то інше.
А ти куди?
Я теж хочу до Мемфіса.
Тобі це нащо?
-Досить. Пискле! -Мене звати не Пискля.
Я Мері Агнес.
Годі. Ну ж бо, Пискле.
Софія знову як була!
На вас чекають зміни.
Вона повернеться, тату.
Вона повернеться.
Ти повернешся!
Куди ти поїдеш?
Шуг має талант.
Та красу.
А ти здатна лише драїти її горщик і готувати їжу.
Та й куховарка з тебе так собі!
Поки не зробиш мені добро,
все у твоєму житті йтиме шкереберть.
Ти чорна,
ти бідна,
ти страшна,
ти жінка.
Треба було чавити тебе, як таргана, яким ти і є.
Усе, що ти зробив мені,
вже трапилося з тобою.
Може, я й чорна,
може, бідна,
може, навіть страшна,
але я тут!
Я тут!
Ти повернешся!
ЛАСКАВО ПРОСИМО ДО ТЕННЕССІ
Приїхали.
Ми на місці.
Чудово.
Дім, милий дім.
Так.
Ходімо. Я все вам покажу.
Почувайся як удома, Мері Агнес.
Давай покажу тобі твою кімнату.
У мене ніколи не було своєї кімнати.
Я навіть не знаю, як поводитись.
Тю! Будь собою. Ходімо.
Ходімо!
-Босе! -Га?
Ходіть подивіться.
Що там? Зараз.
Що трапилось?
Жуки!
Доведеться знову спалити, босе.
Ця земля наче проклята.
-Шуг? -Ходімо.
Ще одна.
-Майже прийшли. -Що?
Сюрприз!
З днем народження, міс Сілі!
Добре, дай сюди.
Ось. Це те, що ти вишкрябала з моєї голови.
Ти диви.
Шуг Евері.
Це ти зробила.
Сестро, ти в моїх думках була завжди
Сестро, ми з одного тіста ліплені
Тож, сестро, я не спускаю з тебе очей
Мабуть, на твою думку Я не розумію багатьох речей
Але я блюз співаю
О, сестро, для тебе новини маю
Я незвичайна
Я хочу, щоб і ти була Для самої себе незвичайна
О, побиття
Була така сумна сторінка мого життя
Багато разів для мене сонце сідало
О, запевняю тебе
Ніякий нікчема вже не обдурить мене
Тому послухай, що маю сказати я
-Завжди пам'ятай своє ім'я -Так!
Ніяке брехло не забере у тебе твого
Сестро моя
Але часу мало залишилося
Гучніше, панове.
Тому тряси дупкою, сестро
Тому що, люба, Шуг почувається
Чудово
Так
Алло.
Хто?
Міс Сілі.
Вам телефонують.
-Хто? -Не знаю, але щось термінове.
Добрий вечір. Це Сілі.
Господи наш милосердний,
дякуємо Тобі за життя містера Альфонсо Гарріса.
І ми дякуємо за його доньку Сілі, яку ми вітаємо вдома.
І так само
ми дякуємо Тобі за його дружину, нашу дорогу сестру, Мері Еллен,
за яку ми молимося в годину її тяжкої втрати.
Містер Альфонсо був чоловіком.
Працьовитим чоловіком.
Так, звісно, він був складним і впертим.
Оце вже проповідь.
І я б збрехав, якби сказав,
що містер Альфонсо точно потрапить до раю.
Але я знаю одне — треба пробачати
та просити пробачення,
інакше Господові буде важко виказати до нас своє милосердя.
Тому покваптеся, паство.
Ніхто не знає, якого дня, якої години ми знову побачимо Отця нашого.
Амінь?
-Амінь. -Амінь.
Єзекиїлю, будь ласка.
-Бережи Боже. -Рада бачити.
Бережи тебе Боже.
Благословляю.
Чудова проповідь, тату.
Особливо те, що ти сказав про пробачення...
Це зараз не на часі. Преподобний зайнятий.
Бережи тебе Боже.
Рада бачити.
Зустрінемось у крамниці. Маю щось тобі сказати.
Навіщо це?
Крамниця твоя.
Він не залишив її тобі?
Ні, мем. Це не йому було вирішувати.
Чи ти не знала?
Ми з ним не спілкувались.
Коли я почала розбиратися з заповітом Альфонсо,
адвокат сказав, що це не його земля і не його крамниця.
Її збудував твій справжній тато.
Альфонсо...
Був моїм татом.
Ні, мем.
Коли твій тато помер, твоя мама вийшла за Альфонсо.
Коли вона померла, Альфонсо почав хазяйнувати.
Справжній тато заповів вам із сестрою право власності.
Ось так я дізналась, що ця земля належить вам.
У мене була мама...
І тато, які мене любили.
Боже мій...
Сподіваюся, це місце принесе вам із сестрою втіху.
Мамо...
Я повернула наш дім.
Що мені тепер робити?
Треба відчути голку.
Відчуваєш?
А зараз відчуй тканину.
Мені потрібна лише голка Та ниток шпулька
У мене мільйон ідей для вбрання
Усі жіночі ніжки Захочуть танцювати
Якщо будуть штани міс Сілі одягати
Габардин, оксамит, атлас чи мереживо
Ґудзики та банти справа і зліва
Фасони, в яких ви немов королева
Ця жінка швацької машини чарівниця
Хто це сказав? Хто це сказав? Хто?
Хто це сказав? Що ти кажеш?
У штанах міс Сілі
Хто це сказав? Хто це сказав? Хто?
Обережно, я знесу кого завгодно
Софія повернулась і вже тут остаточно
У штанах міс Сілі
Люба, погані спогади ти прогнала
І радістю цю крамничку наповнила
У старому магазині
Тепер швацькі машини
Блискучі дзеркала
Та приміряльня
Аромат солодких парфумів
Цей чоловік
Образив тебе
Та довів до сліз
Змусив повірити, що ти не сильна
Сильна
Але дивіться
Кажу, дивіться
Ви дивитесь?
Ми дивимось, люба.
Дивіться, хто вдягнув штани
Тепер!
-Хто це сказав? Хто це сказав? Хто? -Хто це сказав?
Хто це сказав? Хто?
-Хто це сказав? -Що ти кажеш?
У штанах міс Сілі
Джіммі, прибери тут.
-Дякую. -Ти куди?
Гей, гей. Я пригощусь.
-Вибач. -Усе гаразд. Я розумію.
Гей, гей, гей!
Угамуй свого батька.
Він цілий тиждень щовечора влаштовує галас.
Знаю. Я розберуся. Зачекай.
Гаразд.
Давай. Зіграємо разом.
Ні, ні, ні.
Ні, ні. Тільки не сьогодні.
Гей, синку. Як справи?
-Не цього разу. -Ми вам зіграємо.
-Ти зараз осоромишся. -Зіграємо. Гей!
Усе гаразд.
Вони взагалі доброї музики не чули.
Іди зі сцени.
Свого часу я розбивав серця.
Жінки в мене труси кидали.
Гей, гей! Годі.
Скажи їм, синку. Скажи, який я був.
Так.
Я міг би грати в гурті Шуг, якби захотів.
-Якби не ферма... -Вибачте.
-На дідусевій землі... -Усе.
Давай. Ну ж бо.
Уставай.
Відчепися.
Усе. Час додому.
Я мав сумніви...
Щодо твого джук-джойнта.
Але ти молодець, синку.
Ти молодець.
Тату, з тобою...
Усе гаразд?
-Звісно. -Правда?
Чого ти мене обіймаєш,
наче я старий?
Тату.
Я можу дійти додому сам.
Поки ти не зробиш мені добро,
все у твоєму житті йтиме шкереберть.
Я зроблю добро.
Боже, я зроблю добро.
Я зроблю добро.
Гей. Гей.
Ти живий, Альберте?
-Альберте, ти як? -Усе гаразд.
Так. Так, сер.
Просто заснув, дивлячись на зірки.
Бережи себе.
Візьми.
Люба Сілі, твої листи наповнюють мої дні радістю.
Знаю, мене було важко розшукати.
За останні роки ми декілька разів переїжджали.
Британці захопили схід.
Ми втратили наші паспорти та документи, коли наше село спалили.
Я вирішила, що краще нам із твоїми дітьми
повернутися додому до тебе.
Сілі, допоможи нам повернутися до Штатів.
Коли отримаєш цього листа,
піди до імміграційної служби та доведи наше громадянство.
Ти наша єдина надія.
Містере Джонсон?
Навіть якби ми змогли їх знайти, в чому я сумніваюся,
привезти їх сюди з Африки коштуватиме вам кількасот доларів.
Що ж...
Дякую вам.
Наприклад...
У мене є земля.
Я можу продати частину й отримати гроші.
Чи це допоможе?
Що ж, це точно допоможе.
Моя секретарка підготує документи.
Зачинено.
Добрий вечір.
Вибач, що турбую.
Це прозвучить дивно, але...
Я прийшов купити штани.
Можу зайти потім, якщо не на часі.
А ще я приніс оце.
Щось подобається?
Може, я просто візьму ті, які ніхто не купує?
Підтримаю твій бізнес.
Ти...
Гарно виглядаєш.
Ти точно хочеш таке носити?
Хай будуть.
Хай народ посміється.
Мені вже час зачиняти.
Уже пізно.
Саме так.
Дякую.
Слухай...
Може, колись
ми з тобою зможемо...
Не знаю, якщо ти захочеш...
Краще будемо друзями.
Так.
Я маю сестру
Я відчуваю її зараз
Хоч вона й не поруч
Але вона моя
І я знаю
Вона все ще любить мене
Я маю дітей
Хоч і не можу їх обійняти
Хоч вони й не поруч
Але вони мої
І сподіваюсь
Вони знають, що я досі люблю їх
Я маю дім
Він не дає змерзнути мені
Я маю крісло
Яке тримає моє втомлене тіло
Мої руки роблять добре діло Як і повинні
Я відкриваю своє серденько Своїм дорогеньким
Я маю очі Хоч і не бачать добре вдалечінь
Але тепер вони бачать Як усе насправді є
МОДНІ ШТАНИ МІС СІЛІ
Я...
Я зроблю
Глибокий вдих
Я підніму голову догори
Я розправлю плечі
І подивлюся тобі прямо в очі
Я фліртуватиму
Коли хтось пройде повз
Я співатиму про все
Співатиму
Я вірю, що всередині себе
Я маю все, що треба Щоб жити благодатним життям
Усередині мене живе стільки любові
Вона розростеться, наче найвище дерево
Я вдячна за всі дні Що даровані мені
За легкі та складні
Я живу
Але понад усе
Я вдячна
Що люблю себе, якою я є
Я гарна
Так
Я гарна
А ще я
Тут!
О, так, я тут
АЛЬБЕРТ ДЖОНСОН
СЕРДЕЧНО ЗАПРОШУЄМО... НА ВЕЛИКОДНІЙ ОБІД МІС СІЛІ
Говори, Боже
Говори зі мною
Говори, Боже
Говори зі мною
Говори, Боже
Говори зі мною, так
Привіт, тату.
Продовжуй.
Може, Господь
Намагається щось тобі сказати
Може, Господь
Намагається щось тобі сказати
Може, Господь
Намагається тобі сказати
Щось
Яка краса.
Боже мій.
Невже ти їх одягнув.
Я подумав, вони допоможуть відлякати мух.
І не тільки мух.
Ану замовкни.
Боже. Привіт, тату.
Моя Сілі.
-Привіт. -Як справи?
У нас багато їжі.
У що ти вдягла тата? Привіт, Шуг.
Він сам попросив.
Так, я сам попросив. Так, це правда.
Дивиться всі. Це правда.
А це хто приїхав?
Пів міста вже тут.
Я теж запросив декого. Сподіваюсь, ти не проти.
Місця багато. Ми посунемось.
Гей, сестро
Що мусиш робити?
Біля річки З тобою хороводи водити
Звісно, сонечко зійде
Ми підростемо, і нас хтось заміж візьме
Усе буде добре
-Усе буде добре -Добре
Нетті.
Сілі.
Нетті.
Моя Нетті.
Я так сумувала.
Це твої діти,
Олівія та Адам.
Мамо.
-Це ми. -Це ми, мамо.
Ми тебе любимо.
Олівіє.
Адаме.
Це моя дружина, Абена.
Бути поруч із вами — це благословіння, мамо.
Ви маєте онуків.
Моя сім'я вдома.
Любий Боже
Любі зірки
Любі дерева
Любе небо
Любі люди
Любий всесвіте
Любий Боже
Бог усередині мене
І всередині всіх
Хто жив чи житиме на Землі
Я прийшла в цей світ із Богом
І, нарешті подивившись усередину
Я знайшла її
Вона була близько, наче дихання моє
-Сходить -Сходить
Сходить
Наче сонечко
Сходить надія та звільняє нас
Твоє серце б'ється
І змушує битися моє
Коли ми ділимося любов'ю
Наче качаном кукурудзи
Наче бджола
Наче водоспад
Це все частина мене
Наче барва пурпурова
Звідки це взялося?
Тепер мої очі розплющені
Подивись на діла Господні
-Потрібне зернятко любові -Зернятко любові
-З якого виросте могутнє дерево -Виросте могутнє, могутнє дерево
-Навіть найслабший голос -Найслабший голос
-Може заспівати гармонію -Гармонію
-Наче крапля води -Наче крапля води
-Наповнює річку -Вона наповнює річку
-Це все дива -Це все дива
Подивись на діла Господні
Не думаю, що ми почуваємося старими
Я ще ніколи не почувалася молодшою
Амінь
ЗА МОТИВАМИ РОМАНУ ЕЛІС ВОКЕР,
МУЗИЧНОГО СПЕКТАКЛЮ
ТА СЦЕНАРІЮ СПЕКТАКЛЮ МАРШІ НОРМАН
БАРВА ПУРПУРОВА
Переклад субтитрів: Інга Будвітіс