Hey søster hvad skal vi leg'?
jeg vil ned til floden sammen med dig
ik' noget larm for så får far et føl
kvinder holder kaje når de får sig en øl
solen skal nok bryde frem
snart er vi voksne og gifteklar
månen skal nok titte frem
som en hucklebærtærte midt på himlens bue
det skal nok gå godt det skal nok gå godt
- Nettie, vi kommer for sent. - Pjat med dig. Lev nu lidt.
GEORGIAS KYST, 1909
FARVEN LILLA
Det er søndag morgen
bryd ud i fryderåb
for Herren vor Gud
da kongen smed Daniel for løverne
Herrens veje er uransagelige
sendte Gud en engel ned og frelste ham
Herrens veje er uransagelige
da Gud så verdens synd gik han straks til værks
Noa kom med dyrene to og to
så vil jeg holde arken oppe i fyrretyve døgn
Herrens veje er uransagelige
ja Herrens veje
Herrens veje er uransagelige
Fart på. Celie, din sløve padde.
Hun går, så hurtigt hun kan, far. Hun siger, den lille sparker.
Hvad skal den lille hedde?
Hvis det bliver en dreng, skal han hedde Adam ligesom i Bibelen.
- Det er vel nok kært. - Nettie og Celie, kom så.
- Ja, far. - Ja, far.
Herrens veje er
hans veje er
Herrens veje er uransagelige
ingen ved hvad Gud har af planer med os
så hold op med at jamre smid lommetørklædet væk
og læg din hånd i hans og følg ham i verden ud
Gud Herren vandrer med dig
Gud Herren taler med dig
Herren synger med dig
og han råber med dig
Vorherre
vandrer taler synger råber
ja for Herrens veje
er uransagelige
uransagelige
Pigen opbød al sin styrke og genoptog arbejdet, -
- men det var så varmt, hun dejsede om.
Forvalteren brølede ad hende, til hun kom på benene.
Hun vendte sig om mod sin mor ...
Lad mig sige det. Ligesom mor altid læste det højt.
Pigen svævede over jorden, men kunne ikke flyve.
Hun var bange for forvalteren, og uden tro faldt hun hårdt til jorden.
- Hvornår må jeg gå med den, mor? - Ikke endnu, skat, men snart.
Farven vil være henrivende til dig.
Godt, ræk hånden frem.
Føl på nålen.
- Føl på stoffet. - Ja, mor.
Godt, så prøv engang.
Du skal ikke være bange.
Skub den igennem. Flot.
- Mit vand er gået. - Jeg henter jordemoderen.
Du klarer det flot, frøken Celie. Du skal bare presse én gang til.
Så er det lige før.
Én gang til.
Sådan. Det blev en dreng.
Vær så artig.
Hen til mor.
Adam.
- Har du ammet barnet? - Det blev en dreng, far.
Kom med ham. Jeg giver ham til Gud ligesom den anden.
- Lad mig beholde ham lidt. - Nej.
Jeg kan hjælpe til med den lille og klare det huslige ...
Nej. Barnet er mit. Jeg tager ham, hvis jeg vil. Kom med ham.
Tror du, han dræber mine børn?
Jeg tror, han giver dem til Gud, ligesom han siger.
Men de er jo mine. Hvorfor giver Gud mig dem ikke tilbage?
Godeftermiddag.
Det er nærmere tidlig aften.
Så er klokken mange, min pige. Lad mig ride dig hjem.
Jeg er ikke andres pige end min mors, og hun er død. De kan kalde mig Nettie.
Du har så pæne tænder
Nettie
Nu synger han.
og din hud blænder mig som
månelys i nattemulm
Poetisk er han også.
sikken nydelig kjole
Nettie
Det er min søster, der har syet den.
og de sko sidder smukt
på de kønne små fødder
Nu lyver De. Jeg er en vildkat og kan lide at klatre i træer.
Jeg har ligtorne, knyster og vabler. Mine fødder er langtfra kønne.
Lad mig så være.
Navnet er Mister.
"Olivia".
Ved du, hvem jeg er? Jeg er din mor.
Celie! Få din magre bagdel tilbage til arbejdet.
Jeg så min lille skat
det kan kun være hende
ligned' mig og far på en prik
mere os
end os selv
jeg så hendes hånd på damens skulder
hun kom ud af mig med hånd i mund
hun har mine øjne
og et ansigt jeg har kysset på
jeg syed' Olivia på hendes bleer
stjerner og blomster med
jeg ved hun ser det samme som jeg gør
jeg ved Vorherre har givet mig et tegn
og jeg ved at hun er min
når jeg ser mødre med deres børn
stikker det i hjertet mit
noget indeni er blevet flået itu
det føles fuldstændig magisk
pigens ånde mod min hud
hun bli'r båret væk igen
men jeg kan se
jeg ved Vorherre har givet mig et tegn
og jeg ved
at hun er min
jeg ved Vorherre har givet mig et tegn
og jeg ved
at hun er min
hun er min
Celie!
Hvor har du været?
- Ude at feje verandaen. - Gå ovenpå.
- Godmorgen, Alfonso. - Hvad kan jeg hjælpe dig med?
Jeg vil anmode om Netties hånd. Jeg savner en kone.
Du savner mere end det, hører jeg. Desuden skal Nettie være lærerinde.
Men du kan få Celie for en ko og en snes æg.
Hun er grim som arvesynden, men kan pukle som en mand.
Celie. Er det krikkens navn? Hende vil jeg ikke have.
Så plager dine børn dig ikke nok. Du kommer nok på andre tanker, -
- forhåbentlig inden de river huset ned om ørerne på dig.
Og det kan ikke vare længe. Hvad vil du så gøre?
Hvem er det, far taler med?
Djævelen.
Han fulgte efter mig hjem, og nu kan jeg ikke slippe af med ham.
Han ligner nu en rar djævel.
Djævelen er altid rar, indtil helvede bryder løs.
Kirkedamerne siger, han har tre skarnsunger derhjemme.
Hans kone blev skudt af en mand, hun havde ved siden af, -
- men han har også en ved siden af. En løsagtig kvinde ved navn Shug Avery.
- Hvad er en løsagtig kvinde? - En, der ikke vil lade sig binde.
Det lyder godt. Jeg vil være en løsagtig kvinde.
Nej, det vil du ikke. Nu skal jeg lære dig noget.
I dag fortalte lærerinden om Afrika.
Hun sagde, det er der, vores forfædre kommer fra.
"A-fri-ka". Hun sagde, vores mor nedstammer fra dronninger.
Og hvad betyder det? Det betyder, -
- at vi er royale.
Pak dine ting, Celie. Du flytter hjemmefra.
Du skal giftes med Mister.
- Hvem er Mister? - Djævelen.
Mors sytøj.
Du skal ikke lade ham træde på dig.
Hold hovedet højt, som mor lærte os det.
Jeg skal nok komme og besøge dig.
Selv hvis vi to skal skilles ad, -
- er vores hjerter ét.
Hvis du synes, det her er slemt, så vent, til du kommer ovenpå.
Kom ned og hils på jeres nye mor!
Kom så herned!
Gå du bare i gang med at gøre rent og lave aftensmad.
Jøsses, frøken Celie.
Det smager så godt, mine øjne løber i vand. Jeg må have en portion til.
- Harpo, du er på anden portion. - Så må jeg have en tredje.
- Hvornår vasker du de unger? - Det må vente til ...
Nettie!
Far prøvede at pille ved mig. Jeg kan ikke bo der længere.
Kom.
- Hvor skulle hun sove? - Jeg bliver ingen byrde.
Jeg går i skole om dagen og laver lektier om aftenen.
Du skal gå til hånde i huset, og mit ord er lov.
Javel.
Udmærket. Jeg tager ind til byen. Saml brænde, mens jeg er væk.
Javel.
Nettie, vi skal nå at samle brænde, inden Mister kommer hjem.
Ja, men først skal vi more os.
- Jamen Nettie ... - Vi er kun væk et øjeblik.
Dagene flyver afsted
hold nu hovedet højt stræk op mod himlen
når du er ked af det så dans som et lille barn
jeg vil aldrig svigte dig
hvis du kunne være en sommerfugl ville Gud sende dig på en rejse
intet i livet kan bedrøve din sjæl
solen skinner ikke hver dag men, åh
vi går videre går videre
du bestemmer selv hvilken vej du vil gå
går videre
intet kan vælte dig omkuld men, åh
bare giv slip
intet i livet kan bedrøve din sjæl
forsøge bede
skubbe sigte
smile vi tager alt ind
prøve
bede
skubbe
sigte
smile
jeg tager alt alt ind
solen skinner ikke hver dag men, åh
vi går videre går videre
går videre
vi bestemmer selv hvilken vej vi vil gå
går videre
intet kan vælte dig omkuld men, åh
hvor end vi går hen
intet i livet kan bedrøve din sjæl
- Kom nu! - Jeg kommer!
Celie! Kom med min pibe!
Hvad vil du?
Vær nu sød. En pungrotte kan ikke løbe fra en stor hund.
- Lad være. - Nu ikke stritte imod.
- Du kender mine følelser for dig. - De er ikke gengældt.
Kom her!
Forsvind!
Forsvind med dig! Forsvind!
- Nettie, er du okay? - Det er takken for at give hende husly!
Forsvind! Forsvind fra min ejendom!
- Undskyld, jeg mente det ikke! - Kom her, tøs!
Forsvind!
Nettie, skriv til mig!
Jeg skriver til dig hver dag. Kun døden kan afholde mig fra det.
Forsvind fra min ejendom! Du hører aldrig fra hende igen.
Hvis hun kommer tilbage, slår jeg jer begge to ihjel. Så dræber jeg jer!
Så mange vintre grå og somre blå
endnu en endeløs dag jeg lide må
Hun må være død.
hvad er du for en Gud?
- Hr. ... - Godmorgen.
Foråret er tidligt på færde i år.
Et af livets små mirakler.
Er der kommet noget til mig?
Hvorfor spørger du til ting, der ikke tilhører dig?
Den postkasse er min.
- Hør nu på mig. - Du kagler som en høne.
Sofia, nu går du ikke længere. Jeg sætter snart foden ned.
Og hvad så, Harpo? Den fod skal ikke jokke på mig.
- Dav, frue. Er Mister hjemme? - Nej, han er nede på værtshuset.
- Værtshuset. - Nej, der er han ikke. Sofia!
Giv mig 10, det kan vi li'!
- Og noget at dyppe snablen i. - Nemlig.
Tobak for 30!
- Jeg går derind. - Du må slet ikke være her.
Sig mig, kan du ikke læse?
"Ingen slagsmål, drab eller kvinder."
- Jeg læser, hvad der passer mig. - Vil du så se at få hende ud.
Det er på høje tid, vi to møder hinanden.
Fortæl ham, hvem jeg er, Harpo.
Far, farfar, d'herrer ...
Lad mig præsentere min pige. Det her er Sofia.
Der er nok at tage af.
Hvem er du i familie med? Du er vist en farlig en.
Nej da. Jeg er en af Argus Butlers døtre.
Og jeg er ikke farlig, bare stor.
- Hvem er far til det? - Harpo.
- Hvordan kan vi vide det? - Harpo ved det. Det er det vigtigste.
Det er mere end sværmeri mellem os.
- Vi er forelskede. - Hold nu op, Sofia.
Det er sgu bedre end et radiospil.
Du får ikke min søn, bare fordi du er frugtsommelig.
Du kan tage hans forstand, men du får ikke hans penge.
Han har ingen penge.
Min søster og hendes mand siger, jeg kan bo hos dem, så længe jeg vil.
Jeg kommer her af respekt.
Men er der ingen at få, er der heller ingen at vise.
Harpo!
- Lad os komme væk. - Ja, sukkermus.
Knægt!
Du rører dig ikke ud af flækken.
Fint, så bliv her, Harpo. Men når du fryser om natten, -
- ved du udmærket godt, hvem der giver dig varmen.
Du skal ikke lade mig vente!
- Hun er ikke velkommen i mit hus. - Men hun bærer mit barn.
Surt.
Hun fortjener dig ikke.
Hvad foregår der?
Hvad i alverden?
Harpo! Harpo!
- Har jeg givet dig lov til at bygge her? - Hvad?
Har jeg givet dig lov til at bygge her?
Farfar har givet mig jorden her. Jeg bygger et hus til mig og Sofia.
Knægt, går du rundt med hjernen i baglommen?
Man kan ikke bygge i en sump. Hvis du var kvik, plantede du ris.
- Så er jeg ikke kvik. - Endelig sagde du noget klogt.
Måske er jeg dum, fordi jeg er forelsket.
Sludder. Du sidder bare i saksen. Du har stadig ikke lært at være en mand.
Jeg bygger et hus til min kvinde. Du kan blive og give et nap med.
Ellers bliver denne samtale kortere end den tid, det tog dig at gå herned.
- Er det med den på? - Nemlig.
Jeg har puklet og puklet og puklet
helt til solnedgang
ser min dame stå nede på hjørnet
og hun er så smuk
hvis jeg nogensinde kommer til penge
skal jeg feje hende omkuld
indtil da må jeg pukle videre
for jeg har ikke tid
pukler pukler pukler
jeg pukler pukler pukler
jeg pukler pukler
Gud ved jeg pukler
- Hvad synes du? - Vi klarer resten. Smut bare.
Læg det derovre, og ræk mig brættet der.
Hvem er det, der synger?
Det er Shug. Den kvinde, jeg skulle have giftet mig med.
Hun synger godt.
Det ved jeg. Klap så i, og læg dig til at sove.
Frøken Celie, kom indenfor. Harpo, der er gæster.
Jeg har syet gardiner og et tæppe til den lille.
Hvor fornemt. Harpo har godt nok sagt, du tryller med en nål, men hillemænd!
- Harpo, der er gæster! - Jeg kommer jo nu.
Tag den lille. Mig og frøken Celie skal have en tøsesnak.
Og lav os en kop te.
Jeg kan da ikke både holde den lille og lave te.
- Jeg skal nok lave den. - Nej, du er gæst. Find ud af det!
Jeg skal finde ud af dig, skal jeg.
Hvor er jeg glad for, du kom. Du er min eneste ven her.
Hvorfor er du sød, når resten af Harpos familie er så lede?
Det ved jeg ikke.
Måske er du for sød. Du har sikkert ingen slægtninge her på egnen.
Min eneste slægtning er min søster, og hende har jeg ikke set i årevis.
- Hvor trist. - Te!
Vil du sy min brudekjole? Jeg skal nok betale dig for det.
Tak.
Hvorfor er teen ikke varm?
- Det sagde du ikke noget om. - Alle ved da, te skal være varm.
- Du må ikke skælde mig ud. - Jeg ville bare have varm te.
- Du er min varme te. - Giv mig et kys.
Jeg erklærer jer hermed for rette ægtefolk at være.
Jeg fornemmer, at du og frøken Sofia har nogle svære hvedebrødsdage.
Hvorfor vil hun ikke lystre, som du lystrer far?
Det ved jeg ikke. Kvinder er ikke ens. Vil du have et glas vand?
- Jeg vil have, hun skal adlyde mig. - Måske er hun ikke en lydig kvinde.
Jeg tror ikke, det kan blive ved. Hun er skrap som et rivejern, men ...
... jeg elsker hende.
Hvad skal jeg gøre?
Slå hende.
Har du sagt til Harpo, han skulle slå mig? Du er fuld af løgn.
- Jeg mente det ikke. - Hvorfor sagde du det så?
Fordi jeg er misundelig på dig.
Du gør det, jeg ikke kan. Du siger fra.
Jeg elsker Harpo. Det skal guderne vide.
Men jeg slår ham hellere ihjel, end jeg lader ham eller nogen anden slå mig.
Hele mit liv
har jeg måttet slås
slås med min far slås med mine brødre
mine fætre og onkler med
men jeg havde aldrig aldrig aldrig aldrig troet
jeg skulle have nød at slås
i mit eget hus
jeg har ondt af dig helt oprigtigt talt
du minder mig om min mor under din husbonds åg
nej du er under din husbonds hæl
hans ord er lov
hvad du er bange for begriber jeg ik'
men hvis en mand løfter sin hånd
fa'me nej
ingen pige er sikker i en familie af mænd
træt af at se kvinder stadig leve slaveliv
du må lære at slå fra dig mens du stadig kan
vis dem dit mod og giv dem igen
for når en mand er skideligeglad
fa'me nej
nej nej nej nej
fa'me nej
dengang min mand gav mig kærtegn
kravled' han op og vugged' mig afsted
bevar mig vel jeg elsker ham stadig
men han ville kue mig
og jeg leger ik' den leg
fa'me nej
vær ikke dum spild ik' din tid
en mand der slår er intet værd
du' for god til den stud
nu må du sige nu skal du sige
du har at sige du burde sige
fa'me
fa'me fa'me fa'me
fa'me nej!
Hvad er der sket?
Ikke noget. Jeg er bare blevet sparket af et muldyr.
Havde muldyret kjole på?
Det skal nok gå. Visse kvinder kan bare ikke tæmmes.
Du skulle hellere lave huset, du har bygget, om til et røgeri.
- Så kunne vi dyrke tobak. - Jo, men jeg ...
Jeg tænkte lidt på at lave det til en dansebule.
En dansebule? Folk gider da ikke danse i en ildelugtende sump.
Nej.
Medmindre Shug Avery kommer og synger.
Godt tænkt, Celie. Det er en god ide.
Jeg tror, du har ret i, de sidste dage er oprandt.
Havde jeg bare ret i noget andet.
- Det er gudhjælpeme min datter. - Dav, far. Hvordan står det til?
Shug Avery kommer til byen Shug Avery kommer
Shug Avery kommer til byen du ved at hun kommer
hun stikker som en honningbi spreder sød smerte indeni
kort nederdel gi'r mor et chok får alle mænd til at gå amok
klædt i et luderskrud synd og skam
hun ser farlig ud fæl og klam
klar på et knald fylder sig med gin
i lade eller stald ordner alle mænd
der er ingen anden som Shug
du ved hun kommer
der er ingen anden som Shug
Shug hun kommer langvejsfra
ja Shug Avery kommer til byen
Shug Avery kommer til byen
gem alle mænd og drenge væk hun knalder alt den lede sæk
Shug Avery kommer til byen
Shug Avery kommer til byen Shug Avery kommer
Shug Avery kommer til byen du ved at hun kommer
hende Shug er en værre en kryber afsted som en giftig snog
ja det er sandt men når man er mand har hun en helt i sin hule klo
sig hellere farvel før hun sluger dig hel
men det føles så godt når hun æder en råt
gem dig fluks og skift underbuks
hun kommer kommer kommer kommer
Shug Avery kommer til byen
gem alle mænd og drenge væk hun knalder alt den lede sæk
Shug Avery kommer til byen
har en hulens masse spørgsmål
jeg går og tumler med
er tøjet flot?
er håret sat?
er hun spinkel?
er hun grov?
hun må være noget helt specielt
der er ingen anden som Shug
jublen ingen ende ta'r når Shug hun kommer langvejsfra
Der er hun jo!
- Hej, smukke! - Hejsa.
Kom her!
Hvordan står det til?
Celie! Hold hendes hoved.
- Hvad er der i vejen med hende? - Hun har bare fået en tår over tørsten.
Tag fat i hendes ben.
Pokkers også!
Det ordner du.
Hej, smukke. Jeg har lavet noget til dig.
- Er du ude på at forgive mig? - Så slemt er det da ikke.
- Der skal bare lidt chilisauce på. - Chilisauce, min bare røv!
Jeg har jo sagt, jeg ikke er sulten!
Hallo! Jeg er løbet tør for pullimut!
Det er på vej, smukke.
Kom og træk op for mig.
Stå ikke bare der og glo. Drej på håndsvinget.
Hvor skal du hen?
Nogen skal vaske mig på ryggen.
Det er en voldsom sitren
der kryber op ad min ryg
jeg vasker hende og det føles som at bede
vil kigge væk men mit blik lystrer ikke
nu ved jeg også hvad der gør hende helt speciel
Shug Avery
det' hende de taler om
og alt hvad de si'r er sandt
Shug Avery
Du har gode hænder.
Du gnubbede en sang ud af hovedet på mig.
Hvor længe har du og Albert været sammen?
- Albert? - Din mand.
- Kender du ikke din egen mands navn? - Jeg troede, han hed Mister.
"Mister" er ikke et navn, men en titel. En slet forvanskning af "massa".
Manden tør ikke sige sin egen far imod, -
- men får alle til at kalde ham Mister, som om han er den eneste i byen.
Hvis du spørger ham, vil han påstå, at det er han.
Den mand er så selvhøjtidelig ...
Hvorfor griner du aldrig?
Hvis du ikke griner, skulle du tage at sælge din humoristiske sans.
Smil, det er sundt. Er der slet ikke noget, -
- der kan få dig til at springe ud af sengen med et smil på læben?
Har du ingen børn?
Jeg har fået to. Men jeg ved ikke, om de er i live, eller hvor de er.
Men når du tænker på dem, -
- svulmer hjertet så, som første gang du holdt dem?
- Ja. - Så er de stadig i live.
Det er naturens telefon. Det er sådan, jeg ved, min far stadig lever.
Når jeg tænker på, hvordan han sang for mig ...
Hvorfor besøger du ham ikke bare? Han bor lige henne ved kirken.
Han vil ikke vide af mig.
Han kan ikke tilgive, at jeg valgte blues frem for hans religion.
Det sjove er, at Gud aldrig har forladt mig.
Jeg tror på, at hvis Gud forstår, hvorfor jeg synger blues, -
- så kommer min far måske også til det en dag.
Kom, lad os se dit smil i farver.
Gudfader bevar mig vel!
Nu ligner det noget. Nu vil Albert ikke kunne holde nallerne fra dig.
Lad os prøve en anden farve.
Jeg hører, du har taget skøgen ind igen og nedkaldt plagerne.
Begynd nu ikke på det vås, far.
- Et glas vand, gamle Mister? - Gerne.
Min far var slave på ejendommen her.
Tænk, du tager en skøge ind her, hvor dine forfædre sled sig ihjel. Skam dig.
Shug er ingen skøge.
Hun er vild ligesom mig. Jeg har altid elsket hende.
Kvinden er forbandet.
Så du ikke, himlen var sort af drosler i sidste uge, da hun kom hertil?
For ikke at tale om myggesværmene og denne hersens hedebølge.
Værsgo. Jeg har kommet lidt sødt i.
Tak. Jeg føler med dig, tøs. Det er ikke mange andre kvinder, -
- der lader sin mands skøge sove i sin seng og sprede ben.
- Far, nu går du. - Må jeg lige drikke ud først?
- Far, gå hjem. - Åh, klap i.
Hvordan ved man, de er modne? Jeg aner intet om at plukke ærter.
Man mærker på dem. Hvis de er ru udenpå, er de formentlig bløde indeni.
Se engang Guds pragtfulde skaberværk.
- Gud elsker at blive beundret. - Mener du, Gud er forfængelig?
Nej, ikke forfængelig. Gud vil bare gerne dele det gode.
Jeg tror, det fornærmer Gud, -
- hvis man går forbi farven lilla uden at bemærke den.
Mener du, at Gud vil elskes?
Alt og alle vil gerne elskes. Især Gud. Det er derfor, Gud er til stede i alt.
Når du elsker det, Gud har skabt, elsker du Gud, og omvendt.
Gud er til stede i musikken, i vandet, i solskinnet.
Gud er lige så stor som solen, -
- men lille nok til at kunne være i vores hjerter.
Jeg spørger mig selv, -
- hvis Gud elsker mig, hvorfor tog han så mine børn?
Og hvorfor tog han min Nettie?
Det lyder, som om det var mænd, der gjorde det, ikke Gud.
- Harpo! - Frøken Shug! Celie!
Hvor er du blevet stor! Du altforbarmende.
Harpo, det glæder mig at se, -
- du ikke bare følger i din fars fodspor, men bygger noget selv.
Tak, frøken Shug. Vi åbner på fredag og ...
Mig og gutterne tænkte på, om du ville komme og synge.
Ellers gør det ikke noget, for jeg kan også slå en trille.
Det er min pige, Squeak.
Hvor kært. Når I at blive færdige, så jeg kan komme og synge?
- Ja, frøken. - Så kommer jeg.
Hvad sagde jeg?
- Vis mig så den dansebule. - Det kan du tro, jeg vil.
- Har du den gode brændevin? - Ja, den er lavet specielt til dig.
- Har du set mit navn på skiltet? - Ja. Det er edderbrodereme flot.
- Jeg har noget særligt til jer. - Jeg vil se det.
Den er flot, ikke? I skal alle sammen komme.
Hæng den op der. Det ser godt ud.
Kom og giv mig en hånd.
Folk er ikke parate.
Det bliver din store dag.
- Her. - Stik mig en.
Slå til. Folk bliver ellevilde.
Kom ned og se Shug Avery! Jeg ved, I vil elske det!
Hun optræder i Harpos Bule!
Jeg har lagt noget frem til dig.
Den er vel nok fin.
Men den er ikke mig.
Tys.
Tag den på. Du er min gæst i aften.
Vi skal se ud, som om vi hører til der.
Shug siger, vi skal gå i forvejen. Hun vil gøre en stor entré.
Der er noget om god elskov som alle kvinder bør høre
hvis I vil fyre op for manden
skal I lægge langsomt ud
og skru så op for strømmen til han er én stor glød
som en pære der bli'r tændt
se så safterne flyde frit
nu hvor jeg har jeres øre er der noget I mænd skal vide
vil I ha' damen op at køre må I få hende i gear
skal hendes motor spinde så find det ømme punkt
ved I ikke hvor det er så lad hende styre
og gi' den gas
tryk på knappen tryk på knappen
tryk på knappen hvis du vil indenfor
tryk på knappen giv mig noget
han skal vide det ik' er forkert
vil du mærke toget buldre i tunnellen ind
så tag og tryk på knappen og træk gardinet for
kom her og
Det er ikke slut endnu.
tøser
nu skal I lægge jer lidt i selen
I skal række dybt ned og finde jeres indre Shug
sådan sådan
tryk på knappen tryk på knappen
tryk på knappen hvis du vil indenfor
tryk på knappen giv mig noget
han skal vide det ik' er forkert
vil du mærke toget buldre i tunnellen ind
skatter skatter skatter
hvad skal du så? tryk' på knappen
tryk på knappen
Hallo, alle sammen!
Huset giver en omgang!
Frøken Celie!
- Hvor ser du godt ud. - Hvem er det?
Henry Broadnax, men jeg bliver kaldt Buster.
Han er bokser. Han var aldrig blevet slået i gulvet, før han mødte mig.
Burde du ikke være hjemme hos din unge?
Burde du ikke være sammen med dine jævnaldrende på kirkegården?
- Harpo! - Jeg vil ikke have nogen ballade.
Jamen dog.
Det er ligegodt frækt at fjante omkring med en anden mand, -
- selvom du stadig er gift med mig.
Jeg hører, du også tager dig af hans børn.
Han har fire munde at mætte plus min.
Seks, hvis man tæller vores nyfødte med.
- Nyfødte? - Ja, vi har fået en pige.
Henrietta.
I må have mig undskyldt.
Du må undskylde, jeg fik os skævt ind på hinanden.
Har du lyst til en svingom?
Kom med.
Jeg låner hende lige et øjeblik. Jeg skal nok være forsigtig.
- Du er stadig min snuskegris. - Harpo, hvem er den kvinde?
- Du ved jo godt, hvem hun er. - Jamen jeg vil også danse.
- Fint med mig. - Nej nej.
Det her var dit hjem engang. Du behøver ikke gå.
Hun skred fra dig. Nu er du min.
Som sagt, det er fint med mig.
Du skal ikke røre mig, din skævtandede krikke!
- Hvad går der af dig? - Fjern dine lede grabber!
Mit klaver!
Sofia er gået amok!
Så du hende lige?
Hvis du bliver ved med at synge her, kommer Harpo til at vade i penge.
Han har ikke brug for mig.
Og hvor gerne jeg end ville blive her, kalder Memphis på mig.
Folk i storbyen skal mindes om, jeg er i live, ellers glemmer de mig.
Jeg er ikke klar til, du skal rejse.
Mister er meget sødere, når du er her. Han slår mig ikke nær så meget.
Slår han dig?
- Hvorfor gør han det? - Fordi jeg ikke er dig, tror jeg.
Du er nødt til at sige fra.
- Du er nødt til at prøve. - Hvornår tager du afsted?
I morgen eftermiddag, men jeg kommer tilbage om en måneds tid.
Bare du er væk en time, føles det som en evighed.
Det ved jeg godt. Det er derfor, jeg kommer tilbage.
Ingen elsker mig, som du gør.
Hvor skal vi hen?
Søde pige, det er på tide, du kommer ud at se verden!
Kom.
Så er vi her.
Tak.
Madame.
- Hvad skulle det være? - To billetter, tak.
- God fornøjelse. - Tak.
Kom.
Er det mig
der svæver væk?
løftet op i himlen blå
af et kys
har aldrig følt sådan før
vil du vær'
mit lys i regn og rusk?
vil jeg se et nyt liv
i dit blik?
du sender min ånd til vejrs
hvad med håb?
og hvad med fryd?
hvad med tårer når jeg er lyk'lig?
hvad med vinger i mit fald?
jeg vil du skal vær' en fortælling for mig
som jeg kan tro på for evigt
og hvad nu med
kærlighed?
hvad nu med
hvad nu med kærlighed?
du og jeg du og jeg og kærlighed
syng for mig
hvad nu med
kærlighed?
- Godmorgen. - Er Albert hjemme?
Han ligger nok døddrukken et sted. Lad mig tage posten. Farvel.
Nettie?
NETTIE HARRIS, GULDKYSTEN
Du altforbarmende!
Celie! Celie!
Celie, du har fået brev. Vågn op. Det er fra hende.
- Hende? - Din Nettie.
Luk det op.
"Kære Celie. Jeg håber, dette når frem, -
- da jeg har skrevet til dig hver uge i årevis.
Jeg formoder, du ikke har fået nogen af mine breve, -
- eftersom du aldrig har skrevet tilbage."
- Nettie er i live. - Ja.
"Det her får du nok heller ikke, da Mister vel stadig er den eneste, -
- der tømmer postkassen.
Men hvis du får det, skal du vide, -
- at jeg elsker dig, og at jeg ikke er død."
Der må være flere her et sted. Kom.
Far.
Kom nu, far.
Vågn så op! Kom her.
Hør, hvorfor vækker du mig ...?
Du træder mig over tæerne!
Shug rejser til Memphis i dag, så vi må se at få lidt fart på.
Hold den.
Fra Nettie.
Det er de alle sammen.
- Han kan være her når som helst. - Tag dem alle sammen.
Hvor er Shug?
Shug, rejser du i dag?
Tag dig god tid. Jeg får Albert til at hjælpe mig med at pakke.
Kommer!
Nettie.
- Bliv nu lidt længere. - Hvorfor? Jeg kommer igen.
- Tag mig med. - Næste gang.
Jeg er tilbage, inden du får stavet til "Mississippi"! Kom så, drenge!
Kære Celie. Efter Mister smed mig på porten, -
- fik jeg job hos en præstefamilie. Jeg passer børn mod kost og logi.
De skulle til Afrika som missionærer. Undervejs på skibet fortalte præsten, -
- at hans kone ikke kunne få børn, men at Gud havde skænket dem to.
Da jeg så navnet på tæppet, vidste jeg, børnene var dine.
Det er et mirakel. Adam og Olivia er her hos mig.
Mine børn. De er i live, og de er hos Nettie.
Det var, som om sort mødte sort for første gang.
Vi er mere end bare konger og dronninger. Vi er universets navle.
Kære Celie. Jeg håber, du er ved godt helbred.
Vores tilværelse er blevet grufuld.
Vores landsby er blevet bombet for at gøre plads til en plantagevej.
Det britiske kolonistyre nægtede at lade os beholde vores jord.
Vi kunne ikke kæmpe imod, -
- så nu er vi på vej til en flygtningelejr.
Jeg tror på, at Gud vil føre os sammen, inden vi dør.
Forhåbentlig er vi til den tid ikke for gamle til at genkende hinanden.
Celie!
- Hvorfor er maden forsinket? - Tiden løb fra mig ...
Jeg knokler i marken fra morgen til aften.
Du skal bare lave mad og gøre rent, og ikke engang det kan du finde ud af.
- Jeg skal nok gøre mig umage. - Det er bare noget, du siger.
Tør det op.
Hvis jeg skal spise sent, får du slet ikke lov at spise.
- Frøken Celie! Tag med ind til byen. - Det går ikke. Jeg har husarbejde.
Det kan vente. Kom nu. Jeg har ikke set dig i evigheder.
Kom nu, jeg giver.
Hop ind!
- Ungerne generer dig ikke, vel? - Nej, jeg kan godt lide dine børn.
Selv er jeg ikke så sikker.
Vil I have en is? Vi køber is.
I har været så søde i dag.
Vent, lille skat, så skal jeg tage dig. Sådan.
Nu ikke stille alle mulige spørgsmål. Han har kun vanilje, ikke chokolade.
Goddag, hr. To vaniljeis, tak.
Er de dine?
De er så chokoladelækre, jeg kunne spise dem. Og velopdragne og rene.
Kom og vær tjenestepige hos mig.
Nej, ellers tak.
Du har ellers mange munde at mætte. Jeg er fru Millie, borgmesterens kone.
Du har sikkert hørt om mig. De farvede elsker mig. Jeg betaler godt.
- Skat, sæt dig ind i bilen. - Ja, gå tilbage til bilen.
Jeg taler til dig, pigebarn. Vil du være min tjenestepige eller ej?
Fa'me nej.
- Hvad sagde du til min kone? - Jeg sagde fa'me nej.
- Mor! - Sofia, kom nu her.
Buster, få børnene væk herfra! I skal ikke røre mig!
Få børnene væk herfra! Buster, få dem væk herfra!
- Buster ... - Du må ikke lade dem se det.
Sofia ...
Hej, Sofia.
Hvordan har du det?
Undskyld, jeg kommer så sent.
Men jeg vil ikke gå glip af vores besøg, om så jorden åbnede sig.
Sheriffen sagde, jeg måtte tage mad med i anledning af thanksgiving.
Han siger, du ikke har spist i dagevis.
Harpo og Squeak tager sig godt af dine børn.
Buster giver også et nap med, -
- men jeg er bange for, at oplevelsen har knækket ham.
Men Harpo elsker børnene, som var de hans egne.
Han tjener gode penge i bulen ...
Så er det ud.
- Jeg er jo lige kommet. - Jeg sagde, så er det ud.
Jeg kommer igen i næste uge. Spis nu noget for min skyld.
Jeg skal nok få dig ud herfra.
Jeg sagde, så er det ud!
Du må ikke gå fra mig.
Ingen pige er sikker i en familie af mænd
træt af at se kvinder stadig leve slaveliv
vi må lære at slå fra os mens vi stadig kan
så alle vi piger kan gi' dem igen
for når en mand er skideligeglad
fa'me nej
Vi er vel nok stolte af vores Sofia.
Hun er kommet så langt på seks år, -
- at jeg vil lade hende bo og arbejde hos mig, til hun kommer på fode igen.
Kom så her.
Sofia.
Nu ikke nøle.
Sofia, jeg har syet den her til dig.
Kære Celie. Der må være en Gud, for nu har jeg endelig hørt fra dig.
Da jeg fik dit brev, stirrede jeg på det i en time, -
- før jeg kunne åbne det, så meget rystede jeg på hænderne.
Celie!
Har jeg ikke sagt, du ikke må røre posten?
Shug kommer snart. Kom og barber mig.
Celie! Let så røven!
Rolig på hænderne.
Så er jeg her!
Kom, så skal du møde mine venner.
Da mig og Grady var blevet gift, -
- spurgte han, hvad jeg ville i hvedebrødsdagene. To ting.
Have en ny bil og køre en tur ud for at besøge mine yndlingsmennesker.
Shug har talt så meget om jer, vi nærmest allerede er i familie.
Frøken Celie ...
Nu er vi begge to ægtefruer.
Kom. Hvad har I at spise?
Dejlig mad, frøken Celie.
Jeg er mæt som en tæge på en stor hund.
Sofia, vi er ...
- Vi er glade for, du er hjemme igen. - Ja, velkommen hjem, Sofia.
Er du sikker på, du ikke vil have noget at spise?
Jeg må desværre meddele, at mig og Grady ikke kan blive.
- Vi kører inden aften. - I er jo lige kommet.
Ja, men Grady skal tilbage på arbejde i morgen.
Og så tager vi Celie med. Ikke også, Cel?
Hva'ba'?
Celie skal med til Memphis. Hun skal ud at opleve verden.
Det bliver over mit lig.
Godt. Det er den afskedsgave, jeg har gået og drømt om.
- Nu passer du på. - Din kvinde er blevet næsvis.
Det er bare tosserier. Hvad går der af dig?
Jeg har fået nok af dig, har jeg.
Det er på tide, jeg gør mig fri af dig.
Sådan skal du ikke tale til min dreng.
Havde din dreng så bare været den mindste smule mand.
Du tog min søster fra mig.
Du gemte hendes breve i alle årene. Hun var den eneste, der elskede mig.
Men Nettie lever, og mine børn er sammen med hende i Afrika.
Og når de kommer hjem, går vi sammen og prygler din bonderøv.
- Var din mund i mit hus! - Nu må jeg hellere pakke.
Frøken Celie, spis nu nogle ærter.
Harpo, din far har gjort mit liv til et helvede.
Han er bare en sæk dødt hestemøg, -
- og hestemøg hører til i jorden.
Hun kaldte ham en sæk dødt hestemøg.
Hvis det ikke er et godt grin værd, så ved jeg ikke, hvad der er.
Harpo, ræk mig ærterne.
Jeg vil gerne sige dig tak, frøken Celie ...
... for alt det, du har gjort for mig.
Jeg havde det så elendigt i den fængselscelle, -
- men du kom og besøgte mig hver eneste uge.
Uden undtagelse.
Derfor ved jeg, der er en Gud, -
- for han lever i dig.
- Kvinderne er gået fra forstanden. - Klap i, din tandløse ged!
Hvis du forlader mig, får du ikke en rød reje.
Jeg har aldrig bedt dig om noget. Ikke engang om at tage mig til ægte.
Kom nu, Celie. Sofia kan tage sig af det her.
Ja, Sofia er født til at tage sig af det her.
Der er altid ballade.
- Hvor skal du hen? - Jeg vil også til Memphis.
Hvad vil du dog der? Hold nu op, Squeak ...
Mit navn er ikke Squeak.
Det er Mary Agnes.
Så er Sofia hjemme igen! Nu får piben en anden lyd.
Hun skal nok komme tilbage, far.
Hun kommer tilbage.
Du kommer tilbage! Hvor vil du tage hen?
Shug er talentfuld og smuk.
Du duer ikke til andet end at tømme hendes natpotte og lave hendes mad.
Indtil du gør bod over for mig, vil alt, hvad du tænker på, fordærves.
Du er sort, du er fattig, du er grim, -
- og du er kvinde. Jeg skulle have holdt dig under min hæl, din lus.
Al den fortræd, du har gjort mig, er allerede blevet gjort dig.
Ja, jeg er sort, -
- og jeg er fattig.
Jeg er muligvis også grim, men jeg er her!
Jeg er her!
Du kommer tilbage!
Så er vi fremme.
Hjem, kære hjem.
- Kom, så skal jeg vise dig rundt. - Find dig godt til rette, Mary Agnes.
Nu skal jeg vise dig dit værelse.
Jeg har aldrig før haft mit eget værelse. Hvad skal jeg dog gøre af mig selv?
Du skal bare opføre dig naturligt.
Chef, kom og se!
Jeg kommer.
- Hvad er der los? - Biller.
Vi må hellere brænde dem igen. Den her jord er som forbandet.
- Shug? - Kom nu, ét til.
Vi er der lige straks.
Tillykke!
Tillykke med fødselsdagen, frøken Celie.
Værsgo. Det var den, du gnubbede ud af hovedet på mig.
Jamen dog.
Shug Avery.
Det er din fortjeneste.
Søster jeg har tænkt på dig
søster du' helt ligesom mig
så søster
jeg holder skarpt øje med dig
du tror vel jeg ik' du'r til
andet end at synge blues
men søster
så kan jeg love dig
jeg er vigtig
det håber jeg du ved du også er
jeg har travet
ud ad ensomhedens vej
og set en masse sole gå ned
men tro mig
ingen sjuft render om hjørner med mig
nu skal jeg sige dig noget
søster husk godt på dit navn
ingen stodder skal ta' pippet fra dig
min søster
vor tid i denne verden er knap
Så tager vi den hjem, drenge.
så ryst rumpetten søster
for jeg si'r dig Shug hun har det
skønt
Hallo?
Hvem?
Frøken Celie, der er telefon.
- Hvem er det? - Det lyder i al fald vigtigt.
Det er Celie.
Kære Gud i himlen, vi takker dig for hr. Alfonso Harris' jordeliv.
Og vi takker dig for hans datter Celie, som nu er vendt hjem.
Ligeledes takker vi dig for hans hustru, kære søster Mary Ellen, -
- for hvem vi beder i denne sorgens stund.
Hr. Alfonso var en mand.
En hårdtarbejdende mand. Nok var han vanskelig og stædig ...
Nu prædiker du for koret.
Og det ville være løgn at hævde at vide, -
- at hr. Alfonso nåede frem til Himlens port.
Til gengæld ved jeg, at vi skal kunne tilgive -
- og bede andre om tilgivelse.
Ellers får Gud morderlig svært ved at vise os nåde.
Så tøv ikke, folkens, thi ingen ved, på hvilken dag -
- eller i hvilken stund vi får vores far at se igen. Amen.
Amen!
Værsgo, Ezekiel.
Gud velsigne dig.
Det var en dejlig prædiken, far. Især det, du sagde om tilgivelse ...
Ikke nu. Pastoren har travlt. Gud velsigne dig, barn.
Gud velsigne dig.
Godt at se dig.
Mød mig i butikken. Der er noget, jeg skal fortælle dig.
- Hvad er de til? - Butikken er din.
- Efterlod han den ikke til dig? - Nej.
Det tilkom ham ikke at give den væk. Var du ikke klar over det?
Vi var ikke rigtig på talefod.
Da jeg gjorde boet efter Alfonso op, fortalte sagføreren mig, -
- at hverken jorden eller butikken var hans. Det tilhørte din rigtige far.
Alfonso var min far.
Nej. Da din far døde, giftede din mor sig med Alfonso, -
- som førte butikken videre.
Din rigtige far skrev endda dit og din søsters navn på skødet.
Derfor ved jeg, at jorden her tilhører jer.
Jeg havde en mor -
- og en far, der elskede mig.
Kære Gud ...
Jeg håber, stedet vil være dig og din søster en trøst.
Mor ...
Jeg har fået vores hus tilbage.
Hvad gør jeg så nu?
Føl på nålen.
Føl på stoffet.
Giv mig blot en nål og en rulle tråd
har et hav af mønstre inde i mit hoved
damerne vil danse hele natten lang
med Celies bukser på
gabardine duvetine fløjl og filt
knapper og kniplinger gi'r det et pift
får dig til at føle dig fornem og fin
den kvinde kan trylle med en symaskin'
hvem er det? hvem er det?
med Celies bukser på?
hvem er det? hvem er det?
pas nu på her kommer jeg
Sofia er igen på rette vej
med Celies bukser på
du fejed' alle minder ud
og lukked' glæden ind
i den gamle købmandsbiks
vi har symaskiner spejle funkler fint
og et prøverum
med duft af sød viol
ja den mand har
gjort dig ondt
såret dig dybt
og bildt dig ind at du ikke er stærk
men se
jeg sa'e se
ser I efter?
ja vi gør skat
se hvem der har bukserne på
nu
hvem er det? hvem er det?
med Celies bukser på?
Vask det her for mig, Jimmy.
- Tak. - Hvor skal du hen?
Hov, tak som byder.
Det må I undskylde.
Du må gøre noget ved din far. Han laver ballade hver eneste aften.
Jeg skal nok.
Kom, så tæller jeg for.
Nej, nej, nej. Ikke i aften.
- Hej, knægt! Vi giver lige et nummer. - Nej, du gør dig pinligt bemærket.
Skidt pyt. De har alligevel ikke forstand på god musik.
Jeg var en rigtig hjerteknuser engang. Fik alle damer til at smide trusserne.
Fortæl dem, hvem jeg var.
Jeg kunne have spillet i Shugs band, -
- hvis ikke jeg skulle have dyrket min farfars jord.
Kom, op med dig.
Slip mig!
Det er tid til at gå hjem.
Jeg havde mine tvivl, da du byggede den bule.
Men du har gjort det godt, knægt.
Du har gjort det godt.
Far, er du all right?
Selvfølgelig.
Hvorfor har du armen rundt om mig, som om jeg var gammel?
- Far ... - Jeg kan selv finde hjem.
Indtil du gør bod over for mig, vil alt, hvad du tænker på, fordærves.
Jeg skal nok gøre bod.
Kære Gud, jeg skal nok gøre bod!
Jeg skal nok gøre bod!
Jeg skal nok gøre bod.
Er du all right, Albert?
- Er du all right? - Ja ja.
Ja tak. Jeg faldt bare i søvn, mens jeg kiggede stjerner.
Pas nu på dig selv.
Værsgo.
Kære Celie. Dine breve fylder mit liv med glæde.
Jeg må have været svær at finde. Vi har måttet flytte mange gange.
Briterne har erobret den østlige del, og vi mistede vores pas og papirer, -
- da vores landsby blev brændt ned.
Jeg har besluttet, det er bedst, mig og børnene rejser hjem til dig.
Celie, vi har brug for din hjælp for at komme til Staterne.
Du må snarest gå ned på immigrationskontoret -
- og bevise vores indfødsret. Du er vores eneste håb.
Hr. Johnson?
Selv hvis vi kunne finde dem, hvilket jeg tvivler på, -
- vil det koste Dem en formue at få dem hertil fra Afrika.
Tak for Deres tid.
Hør, jeg ejer noget jord.
Jeg kunne sælge noget af den og skaffe pengene. Ville det hjælpe?
Det ville det absolut. Min sekretær kan gå i gang med papirarbejdet.
Vi har lukket.
Godaften. Undskyld, jeg forstyrrer.
Det lyder sikkert underligt, men jeg vil gerne købe et par bukser.
Jeg kan også komme igen senere. Jeg har taget noget med til dig.
Er der noget, du synes om?
Lad mig tage et par af dem, ingen andre køber, -
- bare for at hjælpe forretningen.
Du ser godt ud.
Vil du virkelig gerne ses i dem her?
Det rører mig ikke. Så har folk noget at grine ad.
Jeg må til at låse af. Klokken er mange.
Ja, det er den.
Tak.
Hør ...
Måske en dag kunne du og jeg, hvis du altså har lyst til det ...
Lad os bare være venner.
Ja.
Jeg har min søster
jeg kan mærke hende
selvom hun ik' er her
er hun stadig min
og jeg ved
hun stadig elsker mig
jeg har mine børn
jeg kan ik' kramme dem
selvom de ik' er her
er de stadig mine
og jeg håber
de ved jeg stadig elsker dem
jeg har mit hus
det holder stadig kulden ude
jeg har min stol
når min krop ik' kan klare mer'
har mine hænder og de kan det de skal kunne
jeg viser mit hjerte til dem jeg holder af
har mine øjne som dog ik' ser så langt mer'
til gengæld kan de se hvordan verden faktisk er
jeg
har tænkt mig
at trække vejret dybt
og holde hovedet højt
jeg vil skyde skuldrene tilbage
og jeg vil møde folks blik
jeg vil flirte med nogen
når de går forbi
og jeg vil synge
synge
jeg tror på at jeg har indeni
alt hvad jeg skal bruge for at leve et frugtbart liv
med al den kærlighed jeg har at gi'
knejser jeg stolt som det højeste træ
og jeg' taknemmelig for hver en dag jeg bli'r givet
gode såvel som slemme
jeg lever
men frem for alt
er jeg taknemmelig for
jeg elsker den jeg virkelig er
jeg er smuk
ja
jeg er smuk
og jeg er
her
ja jeg er
INVITATION
Tal Gud
tal til mig
tal Gud
tal til mig
tal Gud
tal til mig
Hej, far.
Spil videre.
Måske Gud har
noget han vil dig fortælle
måske Gud har
noget han vil dig fortælle
måske Gud har
noget han vil dig
fortælle
Se engang.
- Tænk, at du går med dem. - De skræmmer nok fluerne væk.
Det er ikke det eneste, de skræmmer væk.
Åh, herregud. Hej, far.
Min Celie!
Frøken Celie, hvorfor har du proppet min far ned i de rør?
- Han bad selv om dem. - Nemlig. I er velkomne til at glo.
Hvem er nu det? Det halve af byen er her jo allerede.
Jeg har tilladt mig at invitere nogen.
Der er plads nok. Ryk lidt sammen.
Hey søster
hvad skal vi leg'?
jeg vil ned til floden sammen med dig
solen skal nok bryde frem
snart er vi voksne og gifteklar
det skal nok gå godt det skal nok gå godt
Nettie.
Celie.
Nettie ....
Min Nettie.
Hvor har jeg savnet dig.
Det er dine børn, Olivia og Adam.
Mor, det er os.
Det er os, mor.
Vi elsker dig.
Olivia.
Adam.
Det er min kone, Abena.
Dit nærvær er os en velsignelse.
Du har børnebørn.
Min familie er vendt hjem.
Kære Gud
kære stjerner
kære træer
kære luft
kære men'sker
kære alt på jord
kære Gud
Gud han bor i mig
i alle og enhver
der har været og vil blive til
jeg kom til verden med Gud
og da jeg så ind i mig selv
fandt jeg det
lige så inderligt som mit åndedræt
op stiger
som en sol
det håb der gør os frie
dit hjertes slag
sætter mit i slag
når vi deler kærlighed
som et majsblad
som en honningbi
som et vandfald
alt er en del af mig
og som farven lilla
hvor mon den kom fra?
mine øjne er åbne
se hvad Gud har skabt
kun kærlighedens frø
kan blive til et træ
selv den mindste stemme
kan skabe harmoni
og som en dråbe vand
i en flod så bred
kan mirakler ske
se hvad Gud har skabt
jeg synes ik' vi føler os
gamle mer'
vi har aldrig følt os yngre end
nu og her
amen
FARVEN LILLA
Oversættelse: Henrik Thøgersen Scandinavian Text Service