Dette har hendt:
Lagene fikk tre utfordringer som satte deres tillit på prøve.
Fjellklatringen var mildt sagt avslørende...
Trent ble rammet av en kulefisk tilberedt av Lindsay.
DJ lot Geoff passe kaninen sin. En stor tabbe!
Noen deltakere landet på enden,
og Duncan overrasket Courtney med sin myke side.
Rørende øyeblikk. Fine stunder.
Følg med for den mest dramatiske leirbålseremonien hittil!
Greit, hvem har lagd smørbrød av trusene mine?
Harold, du er så utrolig ekkel!
Vent, det var ikke meg! Idioter!
-Iblant gjør han det for lett for oss. -Helt klart.
Hør etter, kakerlakker!
Alle skal melde seg til skammens brygge klokken 09.00!
Det betyr: Øyeblikkelig!
Still dere i givakt! Kaller dere dette for orden?
Sammen med føttene! Ned med armene! Blikket fremover!
-Dette blir en morsom dag... -Hva sa du til meg, soldat?
Eh...ikke noe.
Fortsett med det til jeg sier at du får si noe!
Dagens utfordring blir ikke enkel.
Jeg forventer ikke at alle overlever.
Det der gjorde vondt!
Mine ordre er å få alle dere snørrunger til å gi opp bortsett fra en.
Den som er igjen, vinner immunitet for laget.
Hva skjedde med Chris?
Regel nummer en: Dere skal tiltale meg som "sersjant"!
-Er det oppfattet? -Ja, sersjant!
Dere snakker når jeg sier det. Dere spiser når jeg sier det.
-Er det oppfattet? -Ja, sersjant.
Regel nummer to: Når dere vil gi opp, går dere og ringer i klokken.
Det leder til regel nummer tre: Jeg vil at en skal gi opp i dag.
Dagen tar ikke slutt før noen gir seg.
Skynd dere ned til stranden nå!
Til den psykopaten som ga ham ansvaret for utfordringen
vil jeg si: Imponerende!
Hvert lag må bære sin kano over hodet.
Den som slipper kanoen ryker ut.
Ingen får spise lunsj før noen ryker ut.
Opp med kanoene!
-Det var ikke så vanskelig. -Enkelt!
Kom igjen, sveklinger. Det har bare gått tre timer!
-De må visst stå over lunsjen i dag. -De var visst ikke sultne!
Om ingen vil gi seg?
Ikke tenk på det engang, Owen.
På tide å øke innsatsen!
Au! Idioter!
-Er det et problem her? -Nei.
25 av oss gikk inn i jungelen den natten. Bare fem vendte tilbake.
-Hvilken krig var du i? -Ba jeg deg prate?
Han har aldri vært i noen krig.
Jeg klarer ikke mer.
Jeg har ingen følelse i armene lenger.
-Vi har en avhopper! -Ikke gjør det, Lindsay!
Hør på meg. Du har ikke noe å skamme deg over.
Bare at du sviktet laget, din baby! Dere andre kan gå og spise middag.
Takk og lov!
Åpne ørene, kryp!
Dere har ti minutter på dere til å spise før nattøvelsen.
-Nattøvelsen? -Ikke en sjanse!
-Unnskyld, sersjant... Hvor er maten? -Rett foran dere.
Det er søppel fra frokosten.
Ja, i krig tar man det man får.
Du holder visst styr på situasjonen.
-Jeg går i kantinen. Blir du med? -Absolutt.
-Jeg spiser ikke dette! -Ikke jeg heller.
Liker du ikke dagens spesial?
Jeg skal bli presidentkandidat en dag. Ingen skal filme at jeg spiser søppel!
Harold, vi skammer oss for hele underbukse-hendelsen i dag.
-Vi fant litt eplejuice til deg. -Takk.
-Det er ikke juice! -Oi, jeg tok visst feil!
Vi blandet det sammen med stekefett!
Dere er så umodne. Jeg håper dere er stolte av dere selv.
Jeg vet at du liker meg. Han vet at du liker meg. Alle vet det.
Et tips: Om du vil kysse meg, så får du kanskje det.
-Jeg som trodde at du var snill! -Snill? Jeg? Sikkert...
-Hvorfor trodde du det? -Ikke tenk på det. Jeg tok feil.
Han er like ekkel og irriterende som han vil virke.
Smakelig søppelmåltid!
-Duncan? Hva gjør du? -Om en gir seg, er vi ferdige for i dag.
Vi er ferdige når jeg sier det! Gi meg 20 armhevinger!
Noen andre som har noe å si?
Ja, får jeg gå på do?
Ikke akkurat hva jeg tenkte meg.
Neste oppdrag er å skrive en stil på 300 ord
om hvor mye dere elsker meg.
Den som sovner eller ikke blir ferdige, ryker ut!
Pokker!
"Jeg elsker sersjant Hatchet, fordi han er veldig, veldig,
veldig, veldig, veldig, veldig,
veldig, veldig, veldig, veldig...
Det er bare en setning med fem sider "veldig"!
Det er nøyaktig 300 ord. Tell dem om du vil.
Tørk opp sikkelet ditt! Dere to ryker ut!
Resten kan gå og legge dere. Møt opp på banen klokken 05.00!
Du glemte en flekk, general.
Vil du løpe 50 runder rundt leiren?
Nei takk, han går og legger seg. Eller hva?
-Prøver du blir sendt ut? -Bryr du deg om det?
Nei! Men jeg vil ikke tape utfordringen.
Ikke vær så mislykket. Gjør som du blir fortalt!
-Hun vil ha meg. -Uten tvil.
Dere skal løpe banen til alle klarer den på et minutt.
-Er det oppfattet? -Ja.
Om du taper dette for oss, skal jeg gjøre livet ditt til et helvete.
Sett i gang, kryp!
General Sinnssyk, vi har et problem.
For...mye...leire!
Ring i klokken og gå til sykestuen. Du er ferdig.
-Stakkars mann. -Tilbake til banen!
Et feilsteg, og jeg er der som fluer på møkk!
Jeg ser frem til det, sir!
Jeg hyller deg, tapre soldat!
-Du fikk akkurat 20 armhevinger til. -Takk.
-Du gikk litt for langt. -Du har nok rett.
En natt i isolat. I båthuset.
Hva så? Hvor ille kan det være?
Jeg skulle ha holdt munn.
-Jeg skal se til ham. -Du liker ham.
-Ikke i det hele tatt! -Jo.
Jeg liker ham ikke, og jeg tåler ham ikke!
Han er uforskammet, rebelsk og irriterende. Jeg skal se til ham.
Hun liker ham.
Duncan?
-Prinsessen! -Slutte å kalle meg det.
-Er du her for å få det kysset? -Selv griser må få spise.
Nei takk, jeg holder meg til agnet.
Det var alt kokken serverte etter vår dårlige prestasjon på hinderbanen.
Hvorfor egger du kokken? Du vet at du havner i knipe.
-Hvorfor er du så prippen hele tiden? -Jeg er ikke prippen!
-Du følger alltid reglene. -Og du må alltid bryte dem.
Bare dem jeg vil bryte.
Greit, kanskje jeg følger reglene. Gjør det meg til et stort, prippent null?
Kanskje. Hvorfor følger du dem?
Om man ikke følger dem, blir man låst inne i en rorbu!
Men jeg er jo i rorbua med deg.
Hva om vi bytter ut dette sølet med peanøttsmør og syltetøy?
Det eneste jeg spist på to dager er velling!
Men vi får det aldri.
Der har du problemet ditt. Trikset er ikke å be om det.
-Har du noe på deg? -Nei, men jeg vet hvor det er.
Man må bryte en hel del regler. Er du med?
-Vi gjør det! -Bra.
Langsomt, langsomt. Kryp.
25 av oss gikk inn i jungelen den natten. Bare fem vendte tilbake.
Om vi blir tatt, er det over!
Kom igjen, jeg er ingenting uten skjeggstubbene mine.
Amen!
Vil du virkelig gjøre det?
Absolutt! Jeg har ikke hatt det så gøy her før nå.
-En liten gave fra Morderfiskene. -Du lærer.
Jeg har visst fått et tropisk sår fra hinderbanen.
Owen, vi spiser!
Og hva er det med alle de teite krigshistoriene?
Han er så psykotisk!
Disse neglene er ikke skapt for militærtrening.
-Jeg kunne ha vervet meg hvis jeg ville. -Ekkelt.
Det der er sløseri med peanøttsmør.
-Du har fått nok. -Å nei, bare en til!
Ja, den siste var en feiltakelse.
-Prinsessen har en mørk side... -Greit, det der var ekkelt.
Men da jeg hadde gjort noe ulydig, ville jeg bare gjøre mer!
-Du kan alltids gi meg det kysset. -Du er uansett ikke min type.
-Greit, lev et peanøttfritt liv, du. -Lev bak gitter.
Det skal jeg.
-Pent! -Jeg sa jo at hun ville ha meg.
Giv akt, deltakere! Treningen fortsetter i morgen klokken 07.00!
Får jeg tak i den som tok desserten min, skal den rakkeren få!
Det dere opplever er en urgammel torturmetode.
Blodet strømmer til hodene deres.
Neste steg er kvalme, svimmelhet og et rødflammet utseende,
når blodet samler seg i øynene deres. Dere kan komme til å duppe av.
Duncan!
Ingen fare. Han har det bra.
Søren! Jeg...kan...ikke...nå!
Det var dråpen. Jeg er ferdig.
-Bort fra meg, din okse! -Unnskyld.
Slutt å le!
Unnskyld! Jeg kan ikke noe for det.
Jeg forventet mer av deg.
Jeg har bare en ting å si.
Og hva kan det være?
Du må virkelig slappe av.
Sånn skal det låte!
Greit, Geoff. Nå er det opp til deg.
-Klarer du det, Gwen? -Ja, jeg kan henge her hele dagen.
Bra, jente! Jeg elsker at blodet strømmer til hodet!
Det føles...så...bra...
Det kommer til å sette et merke.
Bravo, gnagere!
Gwen! Gratulerer, soldat! Jeg ville dratt ut i strid med deg når som helst.
Det skal jeg huske på når jeg velger karriere.
Gjør det, soldat!
Gjør det.
Jeg har bare fem marshmallows på fatet.
De symboliserer deltakerne
som vil fortsette å være... deltakere...her.
Dere har alle stemt i bekjennelsekannen.
Om jeg ikke sier deres navn, må dere gå langs skammens brygge
og ta taper-båten hjem.
Og dere kan ikke komme tilbake. Noen gang!
-Duncan. -Ja!
-DJ. -Ja!
Bridgette.
-Geoff. -Ja!
Dette er kveldens siste marshmallow.
-Harold. -Ja!
Hva? Stemte dere på Harold og ikke meg?
-Det er alltid et sjokk. -Det er umulig! Jeg krever omtelling!
Jeg vet at vi var tre stykker som ikke stemte henne ut!
Jeg innrømmer ikke tapet!
For noe dritt!
Jeg var deres eneste håp! Jeg er utdannet leirleder!
Slipp meg!
Dere skal få høre fra min advokat.
Courtney, vent! Jeg lagde denne til deg!
Duncan! Den er rar og skummel, men jeg elsker den!
Jeg glemmer deg aldri!
Hvem har lagd smørbrød av trusene mine?
Au! Idioter!
-Det er ikke juice! -Oi, jeg tok visst feil!
Dere tror at dere er så morsomme.
Hvor moro det er når noen ødelegger kjærlighetslivet deres?
Ja!