Numele meu este Charles Bronson.
Toată viața mi-am dorit să ajung celebru.
Știam că sunt născut pentru ce-i mai bun.
Aveam o vocație.
Doar că nu știam care e.
Cel puțin nu încă.
Fir-ar să fie...
S-au terminat oportunitățile, nu?
Când se sting luminile,
nu există niciun infern...
...poate că nici nu există unul.
Când luminile se sting...
Nu există niciun infern...
Lupta aceasta...
...este la fel cu cea de aseară...
În timp ce noaptea se lasă,
te întreabă dacă-i aparții...
vocile mă omoară...
mă răpun...
Dacă eu eram iadul,
ai fi murit în vis...
dacă ți-ai schimba felul de a gândi,
ți-ai schimba felul de a gândi...
M-ai încânta...
m-ai încânta...
Filmul este inspirat din realitate.
Cum altfel aș putea explica?
N-a fost nimic greșit în felul în care am fost crescut, părinții mei erau cumsecade.
Erau membri respectabili ai societății.
Am mers la școală, am încercat să nu-i dezamăgesc.
Însă mulți copii fac probleme.
Pui de cățea!
Multe probleme.
Michael...
D-nă Peterson, trebuie să discutăm despre comportamentul...
Nu eram rău.
Nu eram rău de tot.
Aveam principii încă.
Primul serviciu pe care am pus mâna...
Ai grijă de cartofii prăjiți, Peterson.
Presupun că n-a fost prea rău...
D-nă Peterson?
Am vrea să vorbim despre fiul dumneavoastră...
Michael.
Michael Peterson?
Eu sunt.
Mda, să nu uit. Am venit pe lume ca Michael Peterson,
dar mi-am găsit un alt nume:
Charlie Bronson.
Era cealaltă personalitate a mea.
În 1974...
erau vremuri dificile pentru un tânăr din Anglia.
Nu prea existau oportunități.
Totuși...
Viață continuă...
și chiar dacă mai pune piedici,
viața nu e rea, ne mai face și servicii.
Dar nu dă startul spre faimă celor mai puțini răi, nu-i așa?
Michael! Ce-i gălăgia aia?
Ăsta-i oficiul poștal în care am intrat,
asta-i suma cu care am plecat...
iar ei cu atât m-au sancționat:
7 ani.
Nu-ți fă griji, fiule.
N-o să faci 7, vei ieși după 4 ani.
V-am păcălit?
Mereu am vrut să fiu comediant.
7 ani...
înseamnă mult timp.
N-o să stau aici să vă spun...
că pușcăria nu e ceva rău.
Nu.
Ar însemna să mă reprezint rău și cred că asta s-a întâmplat deja.
Nu credeți?
Nu.
Eu nu vedeam celula ca pe o cușcă sau o cutie...
Pentru mine era o cameră de hotel.
Nu mă înțelegeți greșit.
Pentru majoritatea oamenilor
închisoarea e foarte dură.
Ca un coșmar monoton,
24 de ore pe zi...
7 zile pe săptămână...
365 de zile pe an...
fără nimic, irosindu-ți viața...
respirând Iadul.
Însă pentru mine,
închisoarea era un loc amuzant, în care îmi puteam etala talentul,
îmi puteam dezvolta abilitățile...
Era ca un câmp de luptă, știți? Era o oportunitate.
Un loc în care foarte curând, toți mi-ar fi cunoscut numele.
Ce se întâmplă, Charlie?
- Vrei să-ți mai arăt o dată? - Nu.
- Nu-s obișnuit să lucrez zilnic. - E doar un antrenament...
- Pentru obținerea unui servici. - Să-l ia naiba!
- Care-i problema ta? - Problema?
Te-am întrebat care-i problema... Peterson.
Nu știu. N-am nicio problemă.
Lua-v-ar naiba!
Să te vedem...
Îmi strigă numele!
Charlie, Charlie...
- Doriți o ceașcă cu ceai? - Mulțumesc, Mickey, mi-ar plăcea una.
- Cu lapte și zahăr? - Da, te rog.
- Câte cuburi de zahăr? - Două.
Două...
De te-aș vedea îngenunchiat...
Ceai pentru doi sau doi pentru ceai...
Eu pentru tine și tu pentru mine...
La la...
Vrei și tu o ceașcă de ceai, amice?
Nimic nu-i mai aproape de inima mea ca o ceașcă de ceai englezesc.
- Cu lapte și zahăr? - Nu, simplu.
Ce set impresionant de arme ai.
Pac! Pac! Și-i faci praf.
Bum-bum...
Foarte bun.
Timpul nu stă în loc pentru nimeni, doamnelor și domnilor.
Timpul meu se termina.
Jocul s-a sfârșit!
Chiar când să-mi fac și eu un nume, să devin cunoscut.
- Ca ce anume? - Ca ce?
N-ai vrea să fii închis cu mine, "rază de soare".
Înăuntrul meu e cel cu care nimeni nu vrea să aibă de-a face, pricepi?
Sunt Charlie Bronson.
Spaima închisorilor din Anglia.
Închisoarea a fost...
sincer să fiu...
Minunată!
Mie personal mi-a plăcut.
Ce naiba? Am adorat-o!
Era incitantă!
Era la limită.
Era magnifică!
Cea mai bună!
Scăpat de sub control - Îl va investiga Departamentul de Stat
Haos în închisoare
"Mereu mi-am dorit să fiu celebru"
Problema e că imediat ce mă simțeam confortabil, mă mutau...
iar și iar...
dintr-o închisoare în alta...
până ce am ajuns pe nenorocita aia de insulă.
Închisoarea PARKHURST. Dumnezeu să binecuvânteze acel loc.
Cazarea era de prima clasă.
Propriul pat...
toaletă... chiuvetă...
Mâncarea era la standarde excepționale.
Da, Parkhurst era foarte legal.
Într-o închisoare așa minunată, ce mai puteam spune?
Mese la ore exacte... Fără alte locuri preferate de vizitat...
Personalul era mereu dispus să te facă să te simți cât mai confortabil.
Ce-mi mai plăcea...
Liber? Nu-mi voi dori să ies vreodată...
Pentru că te iubesc.
Într-un final, pentru că nu mai aveau loc pentru mine,
m-au trimis aici.
La ospiciu.
În ce porcărie de loc mă mai cazați acum?
Bine, Peterson, acum că te-ai calmat, îți voi explica regulile de la Rampton.
Prima regulă: faci ce ți se spune.
Și regula numărul doi?
Asta nu-i o închisoare.
N-avem limită de timp.
Bine, ia pilulele astea.
Băgați-le în fund.
Reguli...
Mă iei cu porcării de-astea... N-o să fac purici mulți aici.
Ce vreți, imbecililor?
Țineți-l...
Pui de târfă...
Chestia e că...
Nu înțeleg.
N-or să înțeleagă niciodată.
Și asta-i sperie.
Te-au dopat.
Ce-o să schimbe asta?
N-o să-l schimbe pe cel dinlăuntrul tău.
Cel care știe adevărul.
Nu ești nebun, cum nici eu nu sunt.
Au inventat, e o impolitețe.
Tu...
Eu...
O fetiță de 9 ani...
E o chestiune de logică.
Lua-te-ar...
Când îmi privesc anii trecuți...
Întotdeauna o fac ușor jenat...
Mereu am fost cel vinovat.
Orice mi-am dorit să fac,
Indiferent când, cum sau cu cine...
Există un lucru în comun...
E un... e un... e un...
E un păcat.
E un păcat...
Tot ce am făcut vreodată,
Tot ce voi face,
Orice loc în care am fost,
Orice loc în care voi merge,
E un păcat...
M-au educat la școală cum să fiu,
Pur în gândire, faptă și fire...
Dar n-am prea reușit...
Orice mi-am dorit să fac...
Indiferent când, cum sau cu cine...
Există un lucru în comun...
E un... e un... e un...
E un păcat...
În orice loc am fost...
Dumnezeule!
Nebuni nenorociți...
Ei bine...
Niște nebuni nenorociți, nu-i așa?
Trebuia să ies cumva.
Nu e un hotel în care să vreau să mai rămân.
Trebuia să ies.
Și-am avut o mare idee.
Voi reevalua
în locul în care mi-ar plăcea să merg
ce se întâmplă
când asasinatul iese rău.
Când mă voi întoarce...
Nu, nu...
D-le Peterson, nu vei reîncepe cu prostiile, nu?
Ascultă, infirmieră.
Vreau doar să știu când are loc procesul meu
și când mă voi reîntoarce în celulă.
Bine?
Greșit, d-le Peterson.
Să nu-ți intre idei prostești în cap.
Va trebui să-ți injectez în fesă una dintre poțiunile mele speciale.
Când are loc procesul meu?
Nu...
Dl. White va mușamaliza totul, nu va fi niciun proces.
Nu-i minunat?
Totuși, vei fi transferat.
Unde?
Ghicește, d-le Peterson.
La spitalul infractorilor bolnavi mintal.
Merit să merg la închisoare pentru faptele mele.
Îmi vreau înapoi camera de hotel!
Presupun că vă veți simți singur.
Am făcut...
26 de ani!
26 de ani de singurătate am efectuat!
Și n-am ucis pe nimeni!
Nu glumesc. Nici măcar un singur suflet!
Nimic.
Ei bine...
până la urmă...
dacă vreți să fiți nedrepți cu mine,
vă voi arăta suprema lovitură mișelească.
Asta...
e ceea ce eu numesc...
"vărsare de sânge".
Când sunt muzică și dans...
Când sunt muzica și dansul...
Sunt vedeta muzicii și a dansului.
Când sunt muzică și dans...
Când sunt muzica și dansul...
Sunt vedeta muzicii și a dansului.
Nu mi s-a spus.
Să-mi spună sincer că nu mă mai voiau acolo sub nicio formă.
Se pare că am reușit să prejudiciez sistemul
cu zeci de milioane de lire,
iar maiestatea sa
n-a vrut să-l mai aibă în grații pe cel mai costisitor deținut britanic.
N-am făcut-o în mod deliberat.
Dar ce mai era de făcut?
Nu puteau pune un nebun în libertate.
Iată-l...
Singurul mod de a-mi certifica sănătatea mintală...
Așa că înainte să-mi dau seama,
eram din nou pe străzi.
Însă Charlie nu putea fi intimidat.
O, nu...
Așa că sosise momentul să respir aerul libertății
și să văd ce îmi poate oferi lumea.
Foarte amuzant, băieți.
Mi-a făcut plăcere.
Fiule...
Domnule...
Intră, fiule.
Așa...
Hai să-ți arăt camera ta, după care vom servi o ceașcă de ceai.
Vino, fiule.
Așa...
Eu sunt ăsta?
Eram foarte mic.
Unde sunt lucrurile mele?
N-am putut să aduce totul, Michael. Au rămas în Luton.
- Toate? - Am păstrat o parte...
Unde-i patul meu?
Nu cel de aici, cel pe care îl aveam când eram copil.
N-am putut păstra totul, Michael, n-avem atâta spațiu.
Patul meu e încă în Luton?
Luton.
Nu se schimbă deloc, nu?
Mama spunea cândva: "păstrează ce cunoști".
Iar eu cunoșteam două lucruri.
Cunoșteam Luton-ul... și îl cunoșteam pe unchiul Jack.
Iar unchiul Jack îi cunoștea pe toți.
Iar cei pe care nu-i cunoștea, nu meritau să fie cunoscuți.
- În vacanță? - Nu.
Trebuie să-mi fac numele cunoscut.
Făcând ce?
Voi ucide regina.
- Înseamnă că mergeți la Londra. - Nu.
Spre Luton merg.
Să-mi trag una...
Vino, dragul meu băiat. Ai ajuns la timp pentru cocktail-uri.
Chemarea Luton-ului...
Doamnelor și domnilor îmbrăcați în doamne...
Vi-l prezint pe nepotul meu preferat.
Recent lăsat să plece din grațiile maiestății...
Mickey Peterson.
Ia loc, dragul meu băiat.
D-ra Minune îți va pregăti un coctail.
Michael...
E foarte palpitant să te cunosc.
Jackie spunea c-ai pătimit mult fiind închis.
Mulțumesc.
Ai o față mișto!
Trebuie să fii comic la pupat.
Probabil din cauza incredibilei mustăți.
Îți admir dăruirea.
Mereu am știut că ai un talent artistic.
Ia spune, băiete...
Care sunt speranțele pentru viitor ale lui Michael Perterson?
Ambiția este virtutea tuturor oamenilor de seamă.
Va rămâne aici, cu noi.
De acord, companiile mele?
Dacă asta ți-e voia...
Nu mai mult decât a mea.
E foarte tare.
E minunat.
Unchiul Jack mereu a avut legături subterane.
S-a dovedi că un fost deținut era și el în Luton.
- Peterson. - Mă ții minte?
- Da. - Cât a trecut?
- 10 ani. - Ca să vezi...
Mi-ai servit o ceașcă de ceai...
Să ne-o tragem.
Deci?
Ești interesat?
Bineînțeles că sunt.
Arăți foarte bine, Mickey.
Ești în formă, ai forță...
Puternic...
Ai putea face niște bani.
Bani frumoși.
Îți trebuie un nume.
Mickey nu e bun?
Îți trebuie un nume "de luptă".
Ca a unei vedete de cinema.
Charlton Heston.
Ascultă, iubițel...
nimeni nu-i ajunge lui Charlton Heston până la degetul mic în depravare.
Ești mai mult genul Charles Bronson.
Charles Bronson...
Da...
Dorința de a ucide... Ți se potrivește perfect.
Charlie Afurisitul Bronson.
La ce te uiți?
De ce te uiți așa la mine, Charlie?
- Vrei să-ți fac unghiile? - Nu.
- Ce-i asta? - De la bătaie.
- Și asta? - Bătaie...
Bătaie...
Ești foarte musculos, așa-i?
Te-ar deranja să... îți încordezi brațul?
Dumnezeule...
E uriaș.
Tu ar trebui să...
Ce?
N-ar trebui să...
Ce, dragule?
N-ar trebui să te pui cu cei mai mari ca tine...
Serios?
Pentru afurisiții de bani, nu?
Așa...
Haide!
Cine vrea nenorociții de bani?
20 de lire? Faci mișto de mine?
Scutește-mă de recitalul lui Oliver Twist. Charlie, trebuie să-ți clădim un nume.
- O să-ți ofer magie pură acolo! - Magie?
Te-ai pișat pe un țigan în mijlocul necunoscuților...
Beton ar fi s-o faci în oraș, iubi.
Când e următorul?
Ce naiba?
Dă-i drumu!
Te iubesc.
Ce?
Te iubesc.
A fost drăguț...
Dar eu îl iubesc pe Brian.
Cine-i Brian?
Iubitul meu.
Are o motocicletă.
Brian.
Da, domnule. Vă pot ajuta?
Vreau să văd inelul de acolo.
Acel inel costă 100.000 de lire, domnule.
Du-te naibii!
Nu cumva să miști!
Altfel te omor.
Știi ce?
Nu cumva să miști!
Să nu chemi poliția în următoarele 10 minute. Bine?
15 minute.
Crăciun fericit!
Mă gândeam...
Ești un om foarte drăguț, Charlie.
...la tine.
Dar n-ai deloc ambiție. Înțelegi ce vreau să zic?
Asta ce-i?
Mulțumesc.
Eu și cu Brian ne căsătorim...
Bine...
Păi...
Felicitări!
Nu?
Ne vedem mai târziu, Charlie.
Tâmpitul de Charlie...
Cuvinte goale...
Asta a rostit...
Totul se întâmplă cu un motiv, nu?
Da, ca prin magie...
Se pare că simpatica doamnă de la bijuterie a așteptat exact...
15 minute.
Dar nu le-a luat 15 minute să mă găsească.
Mă așteptau.
Măi să fie...
Charles Bronson, nu?
Un star pop american.
Star de cinema, domnule.
"Dorința de a ucide", filme violente...
Da, sunt sigur. Mulțumesc.
69 de zile, așa-i?
69 de zile doar pentru tine.
Încă ceva indicat de dosarul tău.
Spune-mi, Charles Bronson,
ce anume ai făcut în aceste 69 de zile?
Am construit un imperiu.
Ești ridicol.
Hei, Charlie. Vrei ceva de citit?
Am ceva de Judy Cooper.
E destul de bună.
Taci naibii din gură!
Taci naibii, târfă! Gura!
Ce e?
Sunt cu bibliotecarul.
Și a dat de necaz.
Cred c-ar trebui să trimiteți pe cineva să-l ajute, nu?
Stai jos.
Nu pe nenorocitul de scaun, târfă!
Ce mai e?
Nu știu.
Trebuie doar să așteptăm.
Am toată ziua la dispoziție. N-am nimic de făcut, târfă proastă.
Pot aștepta.
Alo?
Bună, Charlie.
Mă auzi?
Sigur că te aud. N-am probleme cu urechile, târfă.
Care-i problema, Charlie?
"Care-i problema, Charlie?"
Îl am aici pe... cum te cheamă?
- Love ~dragoste~. - Love?
- Andy Love. - Ei na, Andy Love...
Bine... ziceam că sunt aici cu Andy Love.
O să-i rup gâtul și-o să i-l bag în fund
dacă nu primesc ce vreau.
Ce vrei?
Ce vreau?
Ce ai?
Asta depinde de tine.
Nu-i așa?
Am terminat cu porcăria asta de discuție.
Andy Love...
Ai familie, omule?
Da.
- Am doi copii. - Doi copii...
- Ce faci? - Ce fac?
Ce ți se pare că fac, târfă?
- Hai să discutăm. - Am terminat cu discuțiile.
Sunt inutile.
- Așteaptă. - Ce să aștept?
- Să-ncepem. - Ce vrei să faci?
Ce vreau să fac?
O să fac baie, asta o să fac.
Privește...
Dă-mi cu aia pe spate, târfă.
Săpunește-mă pe spate! N-avem toată ziua.
Pe spate și pe picioare.
Pe fese...
Nu în fund, târfă!
Repede!
Mai repede! Mai repede! Mai repede! Mai repede!
Dă-te dracu! Stai jos!
În colț! Și nu mișca, târfă!
Acum vreau să te simți o afurisită de Mary...
Nenorociților...
Charlie Bronson...
Trec direct la subiect.
Am cam stat în bătaia vântului recent și am găsit o cale de a aplana.
Sperăm să vii cu noi în unitatea specială.
Poate vrei să încetezi cu acest fel ostil de a reacționa.
Cu atacarea ofițerilor mei.
- Ne ocupăm noi de derbedeul ăsta, d-le. - Webber, te rog, ia-ți liber restul zilei.
Să fii în birou la mine mâine dimineață la ora 6:15 fix. Mulțumesc și pa.
Da, domnule.
Uite... nu obișnuiesc să fac înțelegeri cu deținuții.
Pentru mica ta escapadă vei fi pedepsit. Din nou.
Dacă nu te interesează câtuși de puțin persoana ta,
atunci lasă-ne pe noi să hotărâm ce sa facem cu tine.
Ce ți-ai dori să facem, Charlie Bronson?
Să vă duceți dracu'!
Ești demn de milă.
Știi asta.
Uite ce îți promit:
dacă vei continua să te comporți irațional,
dacă te vei purta în același fel, vei muri pe dinăuntru.
1, 2, 3...
Patru...
Ce-a fost aia? Ce-i asta?
- Desen. - Bravo ție.
Soare, mare și aer... perfect.
Al cui e acesta?
Hei, al cui e acesta?
Haideți, nu-i nicio crimă...
Trebuie să mai cunosc autori.
Foarte interesant, Charlie.
Interesant?
Da, este interesant.
- Ce înseamnă? - Ce înseamnă "interesant"?
"Interesant" e de bine.
Nu poate fi definit clar.
Ai putea deschide mai mult nuanțele.
Mă întristează.
- Ce dracu e asta? - Păsări, Charlie, vorbeam în spaniolă.
Bine...
Sunt o mulțime de păsări în lumea ta, Charlie.
Ce altceva aș mai putea desena?
Oase, furnici...
Păsări...
Știu, dragule.
Uite o idee.
Găsește acea parte din tine, Charles, acea parte care n-are ce căuta aici.
Lua-te-ar naiba...
SOLITUDINE Prizonierul nr. 1314-Bronson.
CURTEA PENALĂ CENTRALĂ - LONDRA
Prizonierul nr. 1314- Bronson, domnule.
Salut, Bronson.
Dl. Danielson prezent aici îmi spunea că
ai realizat lucruri extraordinare la cursul de creativitate...
- Un campion al culorilor. - Chiar așa.
Știi că ți-am păstrat aceste materiale artistice...
Cele trimise de vărul tu, așa-i?
Dar de acum trebuie să luăm în considerare și viitorul artistic al unității...
Nu văd niciun motiv pentru care să nu ți se dea aceste materiale imediat.
Sunt un admirator al lucrărilor tale.
Dl. Danielson are mare încredere în cooperarea ta,
în responsabilitatea și abilitatea ta de-a interacționa cu grupul.
Îți recomand să continui să mergi pe această cale.
Abia aștept să văd câteva dintre minunatele lucrări despre care am auzit atâtea.
Charles a adus una să vă uitați chiar acum, dacă...
Charlie...
E pentru dv.
Mulțumesc.
Dacă i-o dai lui Webber, o voi putea vedea mai târziu.
Ce mai aștepți, Bronson? Să mergem! Mișcă!
Am spus să te miști!
Webber, asta-i pentru tine.
Nenorocitul naibii...
O să mă asigur că privește desenul,
nu-ți fă nicio grijă.
Viitorul unității? Mă-ndoiesc. Sincer îți spun, Charlie,
n-aș fi deloc surprins dacă vor începe să discute despre eliberarea ta.
Asta-i părerea mea. Nu-i neapărat și a altora, dar...
Dacă mă pricep la ceva, să știi că la judecarea caracterelor sunt bun.
Da, o să vezi. Vei vedea. Te vor suna, ai să vezi.
Știi de ce?
Ești un artist genial. "Bueno".
"Buenissimo"! Sunt atât de încântat!
Sunt tare mândru.
Pentru că ești o "stea".
Ei sunt niște târfe... Asta sunt. Dă-i naibii.
Nu-ți pot sta în cale...
Ține-ți capul înclinat
și sunt pe deplin convins că putem face asta.
Putem fi buni.
Ce vrei să spui?
Ceea ce vreau să spun...
Charles...
Nu ma înțelege greșit...
Vreau să spun că...
Tu...
Vei obține în sfârșit ceea ce ți-ai dorit dintotdeauna.
Ce naiba știi tu despre ce-mi doresc?
Ce s-a-ntâmplat cu ceaiul meu?
Scuză-mă, amice, am uitat complet.
Două pentru tine.
Două pentru mine.
Și avem câte o ceașcă de ceai.
Charlie...
De data asta ce mai vrei?
Muzică.
SALA DE ARTĂ
Nu văd cum va folosi situației.
Îl omor naibii!
Jur!
Bennett.
- Adu-mi niște muzică, te rog. - Da, domnule.
Hei, Charlie...
Nu mă simt prea bine...
O, da...
Acum seamănă destul de mult cu mine.
Gata, destul! Scoate-ți-l de aici!
Luați-l naibii de aici!
Ajunge.
Haideți!
Nenorociții naibii!
Nu mai facem ore azi.
Charles Bronson e cel mai cunoscut prizonier al Angliei.
A petrecut 34 de ani în închisoare, dintre care 30 în izolare absolută.
Încă nu i s-a fixat o dată de ieșire.