Сънищата са послания от дълбините.
Моята планета Аракис е така красива, когато слънцето залязва.
Когато то се скрива зад пясъците,
човек вижда Подправката във въздуха.
По залез комбайните за Подправка кацат.
Пришълците бързат, за да избягат от дневната жега.
Те опустошават нашите земи пред очите ни.
Не познавам друго, освен жестокостта им към народа ни.
Пришълците Харкони са дошли много преди да се родя.
Контролирайки Подправката, те станали безсрамно богати.
По-богати от самия император.
Нашите воини не успяха да освободят Аракис от Харконите,
но един ден те си тръгнаха с императорски декрет.
Защо императорът избра този път?
И кои ще са новите ни поробители?
ДЮН ЧАСТ ПЪРВА
10191 ГОДИНА
КАЛАДАН РОДНА ПЛАНЕТА НА АТРЕИДСКАТА ДИНАСТИЯ
Добре е, че си станал рано.
Баща ти иска да си с униформа, когато дойде пратеникът.
С униформа?
Военна?
Церемониална.
Защо са тези формалности, когато всичко е решено?
Церемония.
Благодаря.
Ако я искаш, накарай ме да ти я дам.
Използвай Гласа.
Мамо, току-що станах.
Дай ми водата.
Чашата не те чува. Заповядай на мен.
Дай ми водата.
Почти.
Почти?
Бене джезъритските умения се учат с години, Пол.
Изглеждаш изморен.
Пак сънища?
Не.
Екстремните температури и непредвидимият климат
правят живота извън градовете на Аракис почти невъзможен,
а пясъчните бури могат да разрежат и метал.
Само местните племена, познати като фремени,
са се адаптирали достатъчно, за да оцелеят.
Съсредоточени в най-отдалечените области на Аракис,
фремените споделят вътрешната пустиня с гигантските пясъчни червеи,
наричани от фремените Шай-хулуд.
Ежедневният контакт с Подправката дава на фремените техните сини очи,
познати като очите на Ибад.
Малко се знае за фремените,
освен, че са опасни и непредвидими.
Атаките на фремените правят добива на Подправка много рискован.
За фремените Подправката е свещен халюциноген,
който поддържа живота им и е много полезен за здравето им.
В Империята Подправката се използва от навигаторите на Звездната гилдия.
С нея те откриват пътя между звездите.
Без Подправката междузвездното пътуване е невъзможно
и това я прави най-ценната субстанция във вселената.
Усмихни се, Гърни.
Усмихвам се.
Колко ли им е струвало да дойдат чак тук за тази формалност?
Трима навигатори от Гилдията.
Общо 1,46 милиона и 62 солариса в двете посоки.
По волята на Шадам IV от династията Корино,
повелител на трона на Златния лъв
и падишах император на Познатата вселена,
заставам пред вас като Вестител на промяната.
Свидетели са членове на имперския двор,
представители на Звездната гилдия и сестра от Бене джезърит.
Императорът реши.
"Атреидската династия поема контрол над Аракис
и става неин управител."
Приемате ли?
Ние сме Атреидската династия.
Отзоваваме се на всеки призив и оправдаваме всяко доверие.
Императорът иска от нас да донесем мир на Аракис.
Атреидската династия приема.
Атреиди!
Печатът ти.
Значи се свърши?
Свърши се.
Как беше? - Стабилизаторите са хлабави.
Ще ги стегнем. - Благодаря, приятелю.
Няма проблем.
Дънкан...
Момчето ми!
Пол, момчето ми...
Значи утре заминаваш за Аракис.
С авангарда.
Да, утре заминавам за Аракис с авангарда.
Искам да ме вземеш с теб.
Искаш ли?
Жалко. Няма да стане.
Дънкан...
На военен съд ли искаш да ме пратиш?
Какво има?
Мога ли да ти доверя нещо?
Винаги. Знаеш го.
Сънувам сънища.
За Аракис и фремените.
Добре.
И?
Видях и теб.
С фремените.
Значи ще ги намеря?
Браво! Много добра поличба.
Ланвил!
Видях те мъртъв.
Паднал в битка.
И имах усещането, че ако бях до теб,
щеше да си жив.
Първо - няма да умра.
Не ме взимаш на сериозно.
Значи затова искаш да дойдеш.
Чуй ме...
Сънищата са интересни,
но всичко важно се случва, когато сме будни.
Тогава движим събитията.
Виж ти! Натрупал си мускули.
Така ли?
Не.
Ей...
Ще се видим на Аракис, момчето ми.
Татко, утре искам да отида на Аракис с Дънкан Айдахо.
Научих езика на фремените. Ще съм полезен.
В никакъв случай.
Ще отидем на Аракис заедно след няколко седмици.
Подготвям се цял живот.
Защо го правя,
ако не поемам рискове? - Знаеш защо, Пол.
Ти си бъдещето на Атреидската династия.
Дядо се е бил с бикове!
Да.
И виж докъде стигна.
Искам да си до мен.
На Аракис ни очаква огромна опасност.
Каква опасност?
Фремените? Пустинята?
Политическа опасност.
Великите династии ни уважават и това застрашава императора.
Той взе Аракис от Харконите и го даде на нас,
за да предизвика война,
отслабваща и двете династии.
Но ако устоим и овладеем мощта на Аракис,
ще бъдем по-силни от всякога.
Какво означава това?
Ще добиваме Подправка и ще потискаме фремените?
Ще бъдем като Харконите. - Не.
Ще оформим съюз с фремените.
Затова изпращам Дънкан Айдахо.
Тук на Каладан ние управляваме с водна и въздушна мощ.
На Аракис ще трябва да изградим пустинна мощ.
Искам да участваш в Съвета ми.
Да гледаш какво правя.
Ами ако не съм аз, татко?
Ако не си какво?
Ако не съм бъдещето на Атреидската династия?
И аз казах на баща си, че не искам това.
Исках да стана пилот.
Не си ми го казвал досега.
А дядо ти ми каза: "Великият мъж не търси властта.
Призовават го и той се отзовава."
Но дори да ми откажеш,
пак ще бъдеш единственото, което искам от теб...
Мой син.
Аз открих своя път. Може би и ти ще откриеш своя.
В името на тяхната памет...
Направи опит.
Не стой с гръб към вратата.
Колко пъти да ти го повтарям?
Познах те по стъпките, Гърни Халик.
Някой може да имитира походката ми.
Ще го усетя.
Ти ли си новият Оръжейник?
Дънкан Айдахо замина и аз правя каквото мога.
Избери оръжие.
Имах тежък ден, Гърни.
Изпей някоя песен.
Много грубо.
Хайде!
Хайде...
Старец!
Бавният удар минава през щита.
Днес не съм в настроение.
В настроение? - Да.
Какво общо има настроението?
Биеш се, когато трябва, независимо от настроението.
Бий се!
Хайде!
Победих те.
Да.
Но погледни надолу, господарю.
Щяхме да умрем заедно.
Виждам, че вече си в настроение.
Толкова зле ли ще е?
Не разбираш, нали?
Не осъзнаваш в каква тежка ситуация сме.
80 години Аракис принадлежеше на Харконската династия.
80 години залежите на Подправка бяха техни.
Представяш ли си приходите?
Искам да го видя в очите ти.
Ти не си срещал Харкони. Аз съм срещал.
Те не са хора, те са брутални!
Трябва да си готов.
ГАЙДИ ПРАЙМ РОДНА ПЛАНЕТА НА ХАРКОНСКАТА ДИНАСТИЯ
Господарю барон...
Рабан.
Последният от корабите ни напусна Аракис.
Свърши се.
Много добре.
Как допуснахме това, чичо?
Как можа императорът
да отнеме всичко, което съградихме
и да го даде на дука?
Как?
Не е от любов към Атреидите.
Какво иска да каже?
Кога един дар не е дар?
Влиянието на Атреидите нараства,
а императорът е завистлив човек.
Опасен завистлив човек.
Пол...
Пол, събуди се.
Какво има?
Облечи се и ела с мен.
Какво става?
Светата майка Гайъс Хелен Мохайъм е тук.
Тя беше моя наставница в училището на Бене джезърит.
А сега е Всевиждаща на самия император.
Иска да те види.
Защо?
Иска да чуе за сънищата ти.
Откъде знае за сънищата ми?
И защо е тук д-р Юе?
Той ще свърши бързо.
Здравей, млади господарю.
Майка ти ме помоли да проверя състоянието ти.
Какво става?
Бене джезъритките твърдят, че служат на доброто...
Но, без да проявявам неуважение към майка ти,
те служат и на своите планове.
Какво искаш да кажеш?
Бъди внимателен.
Сърцето му е по-силно от всякога, господарке.
Не казвай на никого за това.
Пол...
Помни обучението си.
Кой си ти?
Дързост в очите.
Прилича на баща си.
Остави ни!
Прави, каквото ти каже светата майка.
Прогони майка ми в собствения й дом.
Ела тук!
На колене!
Как смееш да използваш Гласа върху мен?
Сложи дясната си ръка в кутията.
Майка ти заповяда да ми се подчиняваш.
Държа Гом джабар до врата ти.
Отровна игла.
Мигновена смърт.
Изпитанието е просто.
Извадиш ли ръката си от кутията,
ще умреш.
Какво има в кутията?
Болка.
Няма нужда да викаш стражите.
Майка ти е пред вратата. Никой няма да мине покрай нея.
Защо го правиш?
Животното в капан е готово да прегризе крака си, за да избяга.
Как ще постъпиш ти?
Тихо!
Не бива да се страхувам.
Страхът убива разума.
Страхът...
е малката смърт, която води до унищожение.
Ще се изправя срещу страха и ще му позволя да мине през мен.
А когато той премине,
ще обърна вътрешното си око и ще проследя пътя му.
Там, откъдето мине страхът,
няма да остане нищо.
Ще остана само аз.
Достатъчно.
Ние пресяваме хората, както се пресява пясък.
Ако се бе оказал неспособен да контролираш животинските си инстинкти,
нямаше да те оставим жив.
Наследил си огромна сила.
Защото съм син на дук?
Защото си син на Джесика.
Нямаш само едно наследство, момче.
Джесика?
Обучавала си го в Пътя.
Разкажи ми за сънищата си.
Тази нощ сънувах. - Какво видя?
Момиче.
На Аракис.
Сънувал ли си я и преди?
Много пъти.
Често ли нещата се случват така, както си ги сънувал?
Не точно.
Сбогом, млади човече.
Надявам се да оцелееш.
Трябваше ли да стигаш чак дотам?
Ти избра да го обучаваш в Пътя,
въпреки правилата ни.
Той владее нашата сила.
Трябваше да бъде изпитан докрай.
Такъв потенциал, пропилян в мъжко тяло!
Беше ти заповядано да раждаш дъщери.
Но ти се възгордя и реши, че ще родиш Куизац Хадерах.
Сгреших ли?
Имаш късмет, че той не умря при изпитанието.
Ако е Избрания, пред него има дълъг път.
Окото му едва се пробужда, а вече влиза в огъня.
Но нашите планове са вековни.
Имаме и други кандидати,
ако той не реализира потенциала си.
Толкова малка ли е надеждата?
Направихме всичко възможно за вас на Аракис.
Пътеката е проправена.
Да се надяваме, че той ще я открие.
Пол...
Какво означава това?
Че аз може да съм Избрания?
Чул си.
Бене джезърит е силен партньор на великите династии,
но той не е само това.
Контролирате политиката на Империята зад кулисите.
Знам го.
Не знаеш всичко.
От хиляди години
внимателно кръстосваме кръвни линии.
За да открием... - Избрания?
Разум,
способен да преодолее времето и пространството.
Миналото и бъдещето.
Разум, който ще ни донесе по-добро бъдеще.
Вярваме, че сме много близо.
Някои дори вярват, че той вече е тук.
Всичко е част от плана.
Щитове!
"Гърдите ми изпълва вкусът на времето, преминало през пясъка..."
Туфир Хауат.
Млади господарю!
Какво е усещането да стъпваш по нов свят?
Меко казано вълнуващо.
Господарю...
Как си, стари приятелю?
Авангардът обезопаси града.
Останаха ни само няколко проблемни места.
Господарке...
Лизан ал-гаиб!
Не се подлъгвайте по топлото посрещане.
Заповед на старите господари. Присъствието е задължително.
Така са посрещали и Харконите.
Атреиди!
Трябва да ви скрием от слънцето.
Горещината тук убива.
Те сочеха към нас.
Какво крещяха?
Лизан ал-гаиб. "Глас от външния свят."
Техният израз за "месия".
Сестрите от Бене джезърит са свършили работа.
Посели са суеверия.
Прокарали са ни пътека, Пол.
Тези хора чакат от векове своя Лизан ал-гаиб.
А сега виждат теб...
Виждат знаците.
Виждат това, което са им казали да видят.
Готови сме.
Защитната стена. Предпазва града от бурите
и от червеите.
Местните наричат голямата Божията ръка.
Е, Божията ръка направо съсипва комуникациите ни.
Много е тихо.
Да...
Това ме тревожи и мен.
Това е космодрумът,
а онзи облак прах е рафинерията за Подправката.
Двете ни най-уязвими точки.
Искам да ги охранявате.
Ако не рафинираме Подправка и не я транспортираме,
сме обречени. - Господарю...
Слънцето се вдига. Трябва да затворим вратите.
Какво казваха за тази адска дупка?
"За да се изкъпеш, търкаш задника си с пясък."
Така казват.
Така казват...
Кандидатките за икономка, господарке.
Как се казваш?
Шадаут Мейпс, господарке.
Останалите сте свободни. Благодаря ви.
Шадаут...
Стара дума на чакобса.
"Жена от кладенеца."
Ти си от фремените.
Знаеш древния език?
Знам много неща.
Знам, че в дрехите ти е скрито оръжие.
Не сега!
Ако искаш да ме убиеш,
те предупреждавам, че каквото и да е то,
няма да е достатъчно.
Оръжието е дар за теб,
ако наистина си Избраната.
Знаеш ли какво е това?
Това е крис.
Знаеш ли какво е той?
Готови за атака.
Той е създател...
Създател на вътрешната пустиня.
Когато толкова време си живял с пророчеството,
мигът на откровението е шокиращ.
Лизан ал-гаиб.
Майката и синът.
Твой е.
Зъб на Шай-хулуд.
Здравей.
Не трябва да си навън по това време.
Те са навън.
Фременски поклонници.
На тях не им пука за жегата.
Не знаех, че тук има палми.
Не са местни.
Няма да оцелеят без мен.
Всяка палма пие на ден колкото пет човека.
Двадесет дървета.
Сто човешки живота.
Да ги отсечем и да спестим водата?
Не, не...
Те са свещени.
Древна мечта.
Най-големият и опасен организъм на Аракис е пясъчният червей,
който достига до 400 метра дължина.
За да избягват ритмичните звуци, които привличат червеите,
фремените ходят в пустинята с пясъчна стъпка -
почти танцово движение с неравен ритъм,
имитиращо естествените звуци на пустинята.
Малкото растителен живот съществува, благодарение на фремените,
които са култивирали някои земни растения
като сагуаро, магарешки храст,
аброния и алойзия.
Овчарското дърво има най-дългите корени,
достигащи до 150 метра под повърхността на земята.
Тези растения успяват да оцелеят в сухата и неплодородна среда.
Дрон-ловец.
Операторът му е някъде тук.
Агентът на Харконите е бил зазидан в нишата преди шест седмици.
Пуснал е дрона-ловец през тръба в стената.
Провалих се, сир. Нямам оправдание.
Подавам оставката си.
Ще ни изоставиш в такъв момент?
Сир, честта ми... - Опитаха да убият сина ми!
Не ми пука за твоята чест.
Искаш изкупление? Хвани шпионите!
Твоя милост...
Това нещо трябва да се махне.
Можеш да говориш без страх.
Домашният ни любимец не разбира езика ти.
Махни се!
Всичко разбира.
Активирай заглушаване.
Какво е посланието на императора?
Той ще ви подкрепи.
Ще изпрати сардукари.
Но никой не бива да разбира.
Над Аракис няма сателити.
Атреидите ще умрат в мрак.
По този въпрос...
Дук Лито Атреидски няма стойност за ордена ни.
Но жена му е под нашата закрила,
както и нейният син.
Ще им позволите да се оттеглят в изгнание.
Харконската династия винаги е уважавала светостта на ордена ви.
Давам ти думата си.
Няма да ги нараним.
Ако синът на дука оцелее...
Никой Атреид няма да оцелее.
Господарю, ти даде дума на вещицата.
А тя вижда всичко.
Казах, че няма да ги нараня.
И ще удържа на думата си.
Но Аракис си е Аракис.
И пустинята поглъща слабите.
Моята пустиня.
На моята Аракис.
Моята Дюн!
Първата ти стратегическа среща.
Пол Атреидски, който хваща дронове-ловци с голи ръце
като древен герой.
Благодаря за унижението, старче.
Трябва да те наглеждам.
Мирно!
Да започваме.
Туфир. Докладвай.
Открих копие от счетоводните книги на Харконите.
Изнасяли са оттук десет милиарда солариса всяка година.
"Ще сучат изобилието на морето
и съкровищата, скрити в крайморския пясък."
Няма да видим такива печалби скоро.
Не и с оборудването, което са ни оставили.
Зле ли е?
Това са силозите за Подправката.
Трябва да напълним всеки контейнер.
Всичките?
На всеки 25 стандартни дни.
Саботажът на Харконите ще ни забави.
Няма ли кой да ни защити?
Нали Съдията на промяната следи за предаването?
Кого назначи императорът?
Д-р Лиет Кайнс - имперски еколог.
Живее тук от 20 години.
Чух, че била ексцентрична.
Искам да видя как събират Подправката.
Не го препоръчвам, господарю.
Нека Съдията на промяната ни придружи.
Крайно време е да се срещнем.
А и ще имаме малко имперска защита.
Заложник.
Чудесно!
Той е тук, господарю.
Погрижи се за тях. Те са приятели.
Дънкан!
Момчето ми!
Станал си по-висок.
А ти миришеш по-лошо.
Цял месец живях с фремените.
В пустинята на място, което наричат "сич".
Вождът на сича Стилгар дойде, за да се срещне с теб, сир.
Как крият своя сич?
Той е под земята.
На Аракис има много пещери.
Колко хора живеят там?
Около 10 000 души.
А сичовете са стотици.
Милиони фремени.
Беше прав.
Харконите смятаха, че са 50 000 на цялата планета.
Търсих фремените с дни, а те са ме наблюдавали.
Аз не ги забелязах.
Накрая изпратиха воин да ме убие.
Признавам, че никога
не съм бил така близо до смъртта.
Няма по-добри бойци в Империята.
Бият се като демони.
Пустинна мощ.
Дънкан...
Много добре! - Благодаря.
Сир...
Вождът има нож и не иска да го даде.
Това е неговият крис. За тях е свещен.
Пуснете го.
Спри там!
Стилгар...
Добре дошъл.
Уважавам достойнството на всеки, който уважава моето.
Стойте!
Благодаря, Стилгар,
за дара на твоята телесна влага.
Приемаме го в духа, в който той бе даден.
Радвам се, че дойде.
Вярвам, че нашите народи имат какво да предложат един на друг.
Не, вие сте пришълци.
Идвате, взимате Подправка и не давате нищо в замяна.
Истина е.
Знам как сте страдали при Харконите.
Кажи какво искаш.
Ако е по силите ми, ще го дам без да искам отплата.
Искам само едно. Не търсете сичовете ни.
Не влизайте в земите ни.
Пустинята беше наша, преди да се появите вие.
Идвайте, копайте Подправка,
но след това се връщайте зад защитната стена
и оставете пустинята на фремените.
Обръщай се към дука с "господарю" или "сир".
Гърни... Само момент.
Императорът
даде Аракис в мое владение,
за да я управлявам и защитавам.
Не мога да обещая, че няма да идвам в пустинята,
когато дългът ми го налага.
Но сичовете ще бъдат завинаги ваши.
И никой няма да ви преследва, докато управлявам аз.
Много достойно.
Аз тръгвам. Нямам какво повече да кажа.
Защо не останеш?
Ще празнуваме в твоя чест.
Честта ми изисква да съм другаде.
Познавам те.
Не го харесвам.
Планът ни се осъществява.
Но ще отнеме време?
Да.
Ще отнеме време.
Това е за теб.
Нарича се паракомпас.
Тукашните луни имат магнитни полета
и обикновеният компас не сочи север.
Тази сложна играчка решава проблема.
Фремените ли ги правят?
И хермо-костюмите, и пясъчните преси, и доста други хитри неща.
Какво е пясъчна преса?
Това е пясъчна преса.
Господи! Ти си станал местен.
Възхищаваш им се.
Така е.
Те са свирепи, но лоялни.
Живеят в синхрон с пустинята.
Част от нея са.
Тя е част от тях.
Почакай да видиш.
Наистина е красиво.
Предупреждение за изгрев.
Температурата днес ще достигне 60 градуса.
В момента е 32 градуса. След 10 минути ще е 49 градуса.
Последно предупреждение.
Съдията на промяната, сир.
Д-р Лиет Кайнс.
Господарю дук...
Добре дошъл на Аракис.
Ти си императорският еколог.
Благодаря за хермо-костюмите.
Направени са от фремените.
Най-добрите.
Позволи да проверя костюма ти, сир...
Спокойно.
В твои ръце сме, д-р Кайнс.
Хермо-костюмът е високоефективна филтрационна система.
Дори рано сутринта
човек може да оцелее само два часа без костюм.
Той охлажда тялото
и рециклира влагата, отделяна с потта.
Захранва се от движението на тялото.
В маската има тръбичка. От нея се пие рециклираната вода.
С добър костюм човек губи един напръстник вода на ден.
Впечатляващо.
Дай да видя твоя, приятел.
Ти...
Носил ли си хермо-костюм и преди?
За първи път ми е.
Пустинните ти ботуши са пристегнати в глезена.
Кой те научи на това?
Видя ми се логично.
Той ще знае обичаите ни, сякаш е отраснал с тях.
Фременка ли си?
Приета съм и в сича, и в селото.
А сега да видим пясъците и Подправката,
от която зависят доходите ви.
Какво ще стане, ако орнитоптерът падне тук?
Това място не е безопасно.
Територия на червеите.
Облак прах.
Виждам го.
Това е един от комбайните ви.
Подправката се вижда дори на повърхността.
Богато находище,
съдейки по цвета.
От по-високо се вижда по-добре.
Летящите наблюдатели търсят червей вълна.
Червей вълна?
Пясъчна вълна, която се движи към събирача.
Червеите живеят в дълбокото, но се издигат, когато атакуват.
Ако имаш търпение,
ще го видим.
Винаги ли идва червей?
Винаги. Ритмичните звуци ги привличат.
Защо не защитаваме събирачите с щитове?
Щитът е смъртна присъда в пустинята.
Той привлича червеите и ги превръща в убийци.
Това червей ли е?
Голям.
Имаш добро око.
До събирач Делта Аякс 9.
Виждаме червей вълна. Потвърдете.
Кой търси Делта Аякс 9?
Край.
Звучат доста спокойно.
Нерегистриран полет. Имперска мисия.
Червей вълната е на североизток от вас.
3,7 километра.
Делта Аякс 9, тук наблюдател 1. Потвърждавам червей вълна.
Готови за контакт.
Червеят се движи към вашата позиция.
Контакт след пет минути.
И какво следва сега?
Ще повикат товарач, за да вдигне събирача.
Ще работят до последната минута.
До товарач Алфа Нула.
Готови за скачване.
Контакт след пет минути. Край.
Някой вижда ли товарача?
Ето го.
Товарач Алфа Нула вика Делта Аякс 9.
Захождаме от изток.
Снижаваме се и се подготвяме за скачване.
Разбрано, Алфа Нула. Готови за скачване.
Пет минути.
Разбрано.
Вдигане след 30 секунди.
Започваме скачване. Дръжте се!
Алфа Нула, не отчитам една точка на скачване.
Какво става?
Една от котвите е развалена.
По дяволите!
Товарачът не може да осъществи изтегляне без тази котва.
До всички! До всички!
Всички товарачи в сектора, моля, обадете се!
Наблюдател 1, дай информация.
Няма да успеем. Евакуирайте екипажа.
Контакт след четири минути. - Опитай пак!
Колко души има в събирача?
Екипажът има 21 члена.
Можем да вземем по шест.
Пак остават трима.
Ще намерим начин.
Говори дук Лито Атреидски.
Кацаме, за да вземем екипажа на Делта Аякс 9.
Ще кацнем на запад.
Генераторите на щитовете тежат по 100 кг.
Гърни, заповядай да изхвърлят генераторите на щита.
Слушам, сир.
Пол, искам те в задната част на топтера.
Насочвай ги навътре.
Делта Аякс 9, ще качим по седем човека в кораб.
Кацаме след две минути.
Приближава се. Време е да се махаме.
Защо се бавят?
Сир, има си правила за действие.
Излезем ли навън, вече сме мъртви.
А и комбайнът е пълен с Подправка.
По дяволите Подправката!
Искам всички да напуснат събирача веднага!
Седем натам, седем натам.
Бързо! Бързо!
Куизац Хадерах.
Куизац Хадерах се пробужда.
Бързо! Качвай се!
Тук е!
Пол!
Познавам стъпките ти, старче.
Ставай!
Хайде!
Какво ти става? Да се махаме!
Бягай!
Благословени Създателя и неговата вода.
Благословени пътищата Му.
Нека проходът Му прочисти света
и го спаси за народа Му.
Не поемай такива рискове! - Да, сир.
Имаш отговорности. - Няма да се повтори.
Върви.
Д-р Кайнс...
Ти видя всичко.
Видя го с очите си. Лично.
Оставили са ни само развалини.
Обричат ни на провал.
Товарачът беше стар.
Пустинята е опасна за техниката.
Знаеш ли какво ще стане,
ако не възстановя доставките на Подправка?
Не съм тук, за да ти помагам.
Аракис е виждал много мъже като теб да идват и да си отиват.
Грижи се за семейството си.
Пустинята е опасна и за хората.
Подправката е психоактивен химикал.
Явно си чувствителен към нея.
Ще се оправиш.
Благодаря, д-р Юе.
Това не беше алергична реакция.
Имах видение.
Очите ми бяха отворени.
Какво видя?
Куизац Хадерах.
Ти виждаш.
Объркващо е.
Мислех, че виждам смъртта си,
но не беше тя.
Знам, че ножът е много важен.
Някой ще ми даде оръжие,
но не знам кой, кога и къде.
Но някои неща са кристално ясни. Усещам ги.
Знам, че си бременна.
Няма как да го знаеш.
Аз го научих съвсем скоро.
Едва преди седмици.
САЛУСА СЕКУНДУС ПЛАНЕТА НА ИМПЕРСКАТА АРМИЯ
Защо сме му на барона?
Харконите са повече от Атреидите.
Атреидските легиони са най-добрите в Империята.
Подготвени от Гърни Халик и Дънкан Айдахо.
Ние сме сардукарите.
Мечовете на императора.
Който се изправи срещу нас, умира.
Така е.
Три батальона.
Според уговорката.
Императорът заповядва, ние изпълняваме.
Трябва да знаеш нещо за Пол.
Не.
Не мисля, че искам да го знам.
Откакто го изправи пред светата майка,
той не е същият.
Разсеян е.
Ти ме дари със син, Джесика.
Откакто той се роди, аз не се съмнявам в теб.
Доверих ти се напълно.
Дори когато действаше зад кулисите.
Но сега те моля за едно:
Ако с мен стане нещо,
ще защитиш ли сина ни?
С живота си.
Не питам майката. Питам Бене джезъритката.
Ще защитиш ли Пол?
Защо ти минават такива мисли?
Това не си ти, Лито.
Мислех, че ще имаме повече време.
Лека нощ, господарю Пол.
Лека нощ, д-р Юе.
Трябва да спиш.
Не.
Не така.
Трябваше да се оженя за теб.
Хауат? Охрана?
Охрана!
Господине...
Щитът е изключен.
Мили Боже!
Всички въоръжени кораби във въздуха! Бързо!
Бързо! Бързо!
След мен! След мен!
Атреиди!
Сардукари! - Сардукари!
Съжалявам, господарю.
Но сключих сделка с барона.
Защо?
Нямах избор.
Харконите плениха жена ми Уана.
Разкъсват я като кукла.
Ще откупя свободата й.
И цената си ти.
Ще направя каквото мога за Пол.
А ти...
Ще убиеш един човек за мен.
Ще подменя единия ти зъб.
Притисни го силно и ще се счупи.
Издишай и ще изпълниш въздуха с отрова.
Това ще е последният ти дъх.
Но ако подбереш момента добре,
ще е и последният дъх на барона.
Пол...
Ще ги хвърлим в пустинята.
Нека ги изядат червеите.
Защо не им прережем гърлата?
Може да ни изправят пред Всевиждащата.
Така ще можем да кажем, че не сме ги убили.
Белязаният е глух.
Умрете, псета!
Не съм имал благородничка.
А ти?
Бене джезъритките не са благороднички.
За мен е достатъчно благородна.
Да хвърлим хлапето на червеите.
А с нея да се сбогуваме подходящо.
Не смей да пипаш майка ми!
Не говори.
Недей! Не си готов.
Махни й превръзката.
Млъквай.
Намери точния тон.
Достатъчно далеч сме.
Да изхвърлим момчето.
Махни й превръзката.
Убий го.
Освободи ни.
Спри!
Срежи въжето.
Дай ми ножа.
Тонът ти беше пресилен.
Фременска торба.
Повредили са кораба.
Имаш чудесна кухня, братовчеде.
Това е почеркът на д-р Юе.
"Ако някой се измъкне жив от Аракийн,
във фременската торба има Атреидски маяк.
С божията помощ ще могат да ви намерят."
Господарю барон...
Д-р Юе.
Предателят.
Какво искаш?
Заглуших комуникациите им
и изключих щитовете им.
Дадох ти дука и семейството му.
Изпълни своята част от сделката.
А аз какво ти обещах?
Да отървеш жена ми от мъките й.
Да...
Казах, че тя ще е свободна.
И че пак ще сте заедно.
Върви при нея.
Какво мислиш, че следва?
Това е ударник.
Няма хермо-костюми.
А точно те ни трябват.
Стотици години разменяме кръв за кръв.
Но това е краят.
Синът ти е мъртъв. Наложницата ти е мъртва.
Днес настъпва краят на Атреидската династия.
Краят на кръвната ти линия.
Какво каза?
Аз съм тук...
И тук оставам.
Кайнс!
Тук не е безопасно за теб.
Ще кажеш ли на великите династии на Ландсраада как ни предадоха?
Как загинаха най-добрите от нас?
Заповядано ми е да не казвам нищо.
Да не виждам нищо.
Императорът ни изпрати тук да умрем.
В палатката има Подправка.
Това е бъдещето. То идва.
Свещена война поглъща вселената като неугасим пожар.
Пол, виждам, че си уплашен.
Кажи ми от какво се страхуваш?
Моля ви, помогнете ми!
Пол...
То идва.
Виждам Свещена война да поглъща вселената като неугасим пожар.
Войнствена религия, създадена под Атреидското знаме на баща ми.
Пол...
Фанатични легиони, събрани в храма с черепа на баща ми.
Война в мое име!
Всички викат името ми!
Пол...
Пол Атреидски!
Ти си син на баща си. Ти си мой син.
Ти си дук Пол Атреидски.
Ти знаеш кой си. Знаеш!
Махни се!
Ти ми причини това!
Заради твоя Бене джезърит аз съм изрод!
Баща ми е мъртъв.
Някой идва.
Трябва да пиеш.
Рециклирана вода от палатката.
Пот и сълзи.
Да се махаме оттук.
Това е Дънкан.
Господарке...
Пол...
Съжалявам! Баща ти...
Знаем.
Господарю дук!
Ето...
Изпий това.
Харконите удариха всички градове на планетата едновременно.
Поне десет легиона, стотици кораби.
С тях имаше и сардукари.
Поне два батальона. - Сигурен ли си?
Когато кръстосаш меч със сардукар,
го знаеш.
Значи императорът е взел страна.
Какво ще каже Съдията на промяната?
Императорът ми забрани да говоря.
Но ни помагаш с риск за живота си.
Идва буря.
Бурята ще е тук след няколко часа.
Тук ще сме в безопасност.
Знаете ли какво е това?
Стара екологична станция.
Смятаха да облагородят планетата.
Да освободят водата изпод пясъците.
Аракис можеше да е рай.
Започнаха работа, но после откриха Подправката.
И вече никой не искаше да озелени пустинята.
Танат, ще намериш ли хермо-костюми за гостите ни?
Да, Лиет.
Шамир, сервиз за кафе, моля.
Разбира се, Лиет.
Каква си ти за фремените?
Знаеш ли от какво се боят великите династии, д-р Кайнс?
От това, което стана тук с нас.
От това, че сардукарите ще ги избият един по един.
Само обединени те имат шанс срещу Империята.
Ще бъдеш ли свидетел?
Ще потвърдиш ли, че императорът ни атакува?
Ако ми повярват,
ще има война между великите династии и императора.
Хаос...
Из цялата Империя.
Ще предложа на императора алтернатива на хаоса.
Императорът няма синове.
А дъщерите му са неомъжени.
Ще посегнеш към трона?
Императорът се боеше от Атреидите. Изпрати ви тук на смърт.
Какво не разбираш?
Ти си момче, което се крие в дупка в земята.
Фремените говорят за Лизан ал-гаиб.
Внимавай!
Гласът от външния свят, който ще ги отведе в рая.
Суеверие.
Знам, че си обичала фременски воин и си го загубила в битка.
Знам, че живееш в два свята и си позната с много имена.
Видях мечтата ти.
Като император, д-р Кайнс,
мога да превърна Аракис в рай само с един жест.
Мислиш ли, че е Махди?
Вижда ми се млад.
Сардукари!
Не! Дънкан!
Пол, не!
Дънкан, не! - Не!
Не! - Пол, не!
Дънкан, не!
Заключи вратата. - Дънкан!
Не!
Той си отиде.
Дънкан!
Трябва да тръгваме. Нямаме избор.
Пол, тръгвай!
Пол!
Хайде, хайде!
Следвайте светлината.
Ще намерите зареден топтер.
Бурята е единственият ви шанс.
Над 5 000 метра е само прах.
Летете високо и на юг. Намерете фремените.
Няма ли да дойдеш с нас?
Топтерът е двуместен.
Ще отида в следващата станция
и ще докладвам на Ландсраада за тази атака.
Как?
Аз съм фремен.
Пустинята е моят дом.
Успех!
Кайнс... Ти предаде императора.
Служа само на един господар.
И името му е Шай-хулуд.
Някой лети след нас.
Пол, не сме достатъчно високо!
Не бива да се страхувам.
Страхът убива разума.
Страхът е малката смърт, която води до унищожение.
Виж приятеля.
Загадката на живота не е тайна за разкриване,
а реалност за изживяване.
Не можеш да разбереш процеса като го спираш.
Трябва да се движим с процеса.
Да станем част от него.
Част от потока му.
Пусни...
Лечението му не е завършено.
Влязоха в Кориолисова буря.
Ветрове със скорост 800 км/ч.
Нищо не оцелява в такава буря.
Те са мъртви.
Сигурно е.
Значи се свърши. Най-накрая.
Свържи се с Гайди прайм и кажи
да започнат да продават запасите ни от Подправка.
Но бавно.
Не искаме цената да падне.
Нямаш представа колко струваше да докарам такива сили тук.
Сега имам само едно изискване.
Доходи.
Притисни ги, Рабан.
Притисни ги силно.
Да, чичо.
А фремените?
Избий ги всичките.
Над 5 000 метра сме.
Кацнем ли, тичай към скалите.
И дишай през това.
Сега трябва да намерим фремените.
Добре ли си?
Да.
Пол...
Не се страхувай.
Дори малката пустинна мишка знае как да оцелее.
Не се страхувай.
Изправи се срещу страховете си.
Един приятел...
Един приятел ще ти помогне.
Следвай приятеля си.
Имаш да учиш още много.
Ще ти покажа законите на пустинята.
Ела с мен.
Сичът, в който е живял Дънкан,
е накъде натам.
Виждам зеленина.
Ето...
Значи там живеят фремени.
Ще преминем след залез.
Така го правят фремените.
Навлизаме в територията на червеите.
Не можем да ходим нормално.
Ако не искаме да умрем.
Ще трябва да ходим като фремени.
Нарича се пясъчна стъпка.
Поне според филмо-книгите у дома.
Да... Добре.
Следвай ме.
Повтаряй движенията ми.
Това е правилната посока.
Близо сме.
Да се махаме!
Чакай!
Барабанен пясък!
Бягай!
Бързо! Бързо!
Това е ударник.
Някой включи ударник.
Пол! Бягай!
Колко са големи!
Истинска лудост!
Някой го призова.
Не сме сами.
Не бягайте.
Само ще разпилеете влагата си.
Чакай!
Стилгар...
Здравей!
Ти ме познаваш. Изправи се пред Съвета на баща ми.
Това е синът на дука.
Какво чакаш?
Водата им ни трябва.
За това момче ви разказвах.
Не можем да го убием.
Как може той да е Лизан ал-гаиб?
Не се е доказал.
Те са недостойни.
Джамис...
Те пресякоха смело пътя на Шай-хулуд.
Той не говори и не действа като недостоен.
Баща му беше същият.
Ударникът ми спаси живота му.
Вразуми се, Стилгар.
Той не е Избрания.
Имаме могъщи приятели.
Ако ни върнете на Каладан,
ще бъдете възнаградени.
Какво можеш да предложиш ти, освен водата
в тялото си?
Момчето е младо.
Той може да стане един от нас.
Можем да му дадем убежище.
Но жената не знае нищо
и е стара, за да се научи.
Назад, псета!
Ще ми пререже гърлото.
Защо не каза, че си жена на духовете?
И боец?
Разговорът беше кратък.
Мир, жено.
Мир.
Отсъдих прибързано.
Слънцето изгрява.
Трябва да стигнем сич Табр.
Там ще решим съдбата им.
А дотогава...
Те имат моята защита.
Думата ми ги пази.
Нямаше да ти позволя да нараниш приятелите ми.
Казват, че ти си Махди.
Но приличаш на малко момче.
Избра най-трудния път нагоре.
Върви след мен.
Трябва да тръгваме!
Дай ми го.
Ще получиш своя пистолет маула, когато го заслужиш.
Дай ми го.
Чани, погрижи се за новите.
Погрижи се да са в безопасност. Тръгваме.
Аз не ги приемам.
Джамис...
Вече казах. Успокой се.
Говориш като вожд.
Но вожд е най-силният.
Тя те победи.
Искам амтал.
Не можеш да предизвикаш саядина.
Кой ще се бие от нейно име?
Джамис, не го прави.
Недей... Нощта си отива.
Тогава слънцето ще стане свидетел на смъртта.
Кой ще се бие за нея?
Приемам боя.
Пол Атреидски трябва да умре,
за да се роди Куизац Хадерах.
Не се страхувай.
Не се бори.
Когато отнемаш живот,
отнемаш собствения си живот.
Не вярвам, че ти си Лизан ал-гаиб.
Но искам да умреш с чест.
Този крис ми бе даден от пралеля ми.
Направен е от зъб на Шай-хулуд.
Великия пясъчен червей.
Ще бъде голяма чест, ако умреш с него в ръка.
Къде е пришълецът?
Джамис е добър боец.
Няма да те остави да страдаш.
Чани...
Няма значение.
Дано ножът ти стане на парчета.
Посрещни острието ми с радост.
Този свят ще те убие.
Така ще стане по-бързо.
Предаваш ли се?
Момчето не знае законите ни.
При амтал не можеш да се предадеш.
Изходът е само смърт.
Играе ли си с него? - Не.
Пол не е убивал човек.
Куизац Хадерах.
Изкачи се. Издигни се.
Сега си един от нас.
Живот за живот.
Елате с нас в сич Табр.
Не!
Пол трябва да напусне планетата.
Сигурно имате начини. Контрабандисти...
Или кораби.
Не. - Имате...
Императорът ни изпрати тук.
И баща ми дойде
не заради Подправката,
не заради богатствата,
а заради силата на вашия народ.
Моят път води в пустинята.
Виждам го.
Ако ни приемете,
ще дойдем.
Пустинна мощ.
Това е само началото.
ПО РОМАНА "ДЮН" ОТ ФРАНК ХЪРБЪРТ
ДЮН
Превод: Христо Христов