Drömmar är meddelanden från djupet.
Min planet Arrakis är så vacker när solen står lågt.
Och böljande över sanddynerna syns kryddan i luften.
I skymningen landar kryddskördarna.
Utomvärldingarna skyndar sig för att undvika dagens hetta.
De plundrar vår mark inför ögonen på oss.
De har aldrig visat mitt folk annat än grymhet.
Utomvärldingarna, huset Harkonnen, kom hit långt innan jag föddes.
Deras grepp om kryddproduktionen har gjort dem obscent rika.
Rikare än självaste kejsaren.
Våra krigare kunde inte befria Arrakis från Harkonnen.
Men en dag, genom ett kejserligt påbud, var de borta.
Varför valde kejsaren den vägen?
Och vilka blir våra nästa förtryckare?
ÅR 10191
CALADAN HUSET ATREIDES HEMVÄRLD
Bra att du är uppe tidigt.
Din far vill ha dig i full utstyrsel inför kejsarens härold.
Full utstyrsel?
- Militär? - Ceremoniell.
Varför allt omak när det redan är bestämt?
Det är en ceremoni.
Tack.
Vill du ha det, får du tvinga mig.
- Använd Rösten. - Jag vaknade precis, mamma.
Ge mig vattnet.
Glaset hör dig inte. Befall mig.
Ge mig vattnet.
- Nästan. - 'Nästan'?
Bene Gesserits färdigheter tar åratal att lära sig, Paul.
Du ser trött ut.
Har du drömt igen?
Nej.
Extrema temperaturer och förrädiska väderhändelser
gör livet utanför städerna på Arrakis ytterst svårt
med sandstormar kraftiga nog att skära igenom metall.
Endast infödingarna, fremennerna, har anpassat sig väl nog för att överleva.
De bosätter sig i de mest oländiga områdena...
och delar djupöknen med de enorma sandmaskarna som de kallar 'shai-hulud'.
Exponeringen för kryddan har gett stamfolket deras karaktäristiska blå ögon:
'Ibads ögon.'
Mycket mer vet man inte om fremennerna, annat än att de är farliga och opålitliga.
Fremenangrepp gör kryddskördandet extremt farligt.
För fremennerna är kryddan en helig hallucinogen
som förlänger livet och ger stora hälsofördelar.
Inom imperiet används kryddan av Rymdgillets navigatörer
för att finna säkra vägar mellan stjärnorna.
Utan kryddan vore interstellära resor omöjliga
varför den med god marginal är universums dyrbaraste ämne.
Le, Gurney...
Det gör jag.
Vad kostar det dem att resa ända hit för en formalitets skull?
Tre navigatörer. Totalt 1 460 062 solari, tur och retur.
Genom hans nåd, Shaddam IV av huset Corrino
härskare på guldlejontronen och padishahkejsare i det kända universum
står jag inför er som Skiftets härold.
Vittnen är medlemmar av kejserliga domstolen
representanter från Rymdgillet samt en syster från Bene Gesserit.
Kejsaren har talat.
'Huset Atreides skall omedelbart ta kontrollen över Arrakis
och tjäna som dess förvaltare.'
Accepterar ni?
Vi är huset Atreides.
Det finns inget anrop vi inte besvarar, det finns ingen tillit vi sviker.
Kejsaren ber oss att skapa fred på Arrakis.
Huset Atreides säger ja!
Atreides!
Ert sigill.
Då är saken klar?
Saken är klar.
- Nå? - Stabilisatorerna sitter för löst.
- Vi rapporterar det. - Tack, min vän.
- Duncan. - Min gosse!
Paul, min gosse...
Du ska alltså till Arrakis imorgon med förtrupperna?
Ja, jag ska till till Arrakis med förtrupperna.
- Jag vill att du tar mig med dig. - Vill du?
Det var synd. För jag säger nej.
Duncan...
Vill du att jag ställs inför krigsrätt? Vad har du i kikaren?
- Kan jag lita på dig? - Det vet du.
Jag har haft drömmar.
Om Arrakis och fremennerna.
Okej. Och...?
Jag såg dig.
Med fremennerna.
Då hittar jag dem alltså. Det var ju ett gott omen.
Lanville!
Jag såg dig ligga död.
Fallen i strid.
Jag kände att om jag hade varit där, hade du överlevt.
- Jag har inte tänkt dö. - Du skämtar bort det.
Det är alltså därför du vill följa med. Lyssna... Drömmar blir bra berättelser.
Men allt som har betydelse sker när vi är vakna.
- Har du fått lite större muskler? - Har jag?
Nej.
Du.
Vi ses på Arrakis, min gosse.
Far, jag ber om att följa med Duncan Idaho på hans spaningsuppdrag till Arrakis.
- Jag har studerat fremenspråket. - Uteslutet. Du reser dit med oss andra.
Jag tränar jämt, men får aldrig ta risker!
Du vet vad det handlar om, Paul. Du är huset Atreides framtid.
- Farfar slogs mot tjurar för nöjes skull! - Javisst!
Och se vad det blev av honom.
Jag behöver ha dig vid min sida.
På Arrakis hamnar vi i oerhörd fara.
Vilken fara? Fremennerna? Öknen?
Politisk fara.
De stora husen ser oss som ledare, vilket hotar kejsaren.
Genom att ta Arrakis från Harkonnen och ge den till oss
lägger han grunden för ett krig som försvagar båda husen.
Men står vi fast och kommer över Arrakis verkliga kraft blir vi starkare än nånsin.
Genom att skörda kryddan och kuva fremennerna, precis som Harkonnen?
Nej. Genom att ingå en allians med fremennerna.
Det är vad Duncan Idaho ska ordna.
På Caladan har vi regerat genom luft-och sjöherravälde.
På Arrakis måste vi bygga upp ett ökenherravälde.
Jag vill att du sitter med i rådet och lär dig vad jag gör.
Men tänk om jag inte är det?
Inte är vad?
Huset Atreides framtid.
Jag sa också till min far att jag inte ville ha den här.
Jag ville bli pilot.
Det har du aldrig berättat.
Din farfar sa: 'En stor man söker inte ledarskapet.
Han kallas till det, och svarar.'
Och om du svarar nej...
förblir du ändå allt jag någonsin begärt att du ska vara.
Min son.
Jag fann min egen väg. Du kanske finner din.
Till deras minne...
gör ett försök.
Ha aldrig ryggen mot dörren. Hur många gånger måste vi säga det?
- Dina fotsteg röjde dig, Gurney Halleck. - Någon kan imitera min gångstil.
Jag hör skillnaden. Är du den nya vapenmästaren?
Med Duncan Idaho borta måste jag göra mitt bästa.
- Välj klinga. - Jag har haft en jobbig dag.
Sjung en sång istället.
Ohyfsat.
- Kom an, då. - Gamla gubbe...
En långsam klinga penetrerar skölden.
- Jag är inte på humör. - 'På humör'? Vad spelar det för roll?
Man strider när man måste, oavsett humör. Kämpa!
Kom då!
- Nu har jag dig. - Ja.
Men titta ner. Du hade följt mig i döden.
Du blev visst på humör.
- Blir det så illa? - Du förstår visst inte.
Du inser inte allvaret i det vi har råkat ut för.
I åttio år har Arrakis tillhört huset Harkonnen.
Åttio års ägo av kryddfälten. Kan du föreställa dig deras förmögenhet?
Jag vill se det i din blick. Du har inte mött Harkonnen. Det har jag.
De är omänskliga, brutala!
Du måste vara redo.
GIEDI PRIME HUSET HARKONNENS HEMVÄRLD
Herr baron.
Rabban...
De sista av våra skepp har lämnat Arrakis. Vi är klara.
Utmärkt.
Hur kan vi tillåta det här, farbror? Hur kan kejsaren...
ta allt vi har byggt upp och ge det till den där hertigen? Hur?!
Var inte så säker på att det är en kärlekshandling.
Vad menar han?
När är en gåva icke en gåva?
Atreides röst hörs allt starkare...
och kejsaren är en avundsjuk man.
En farlig, avundsjuk man.
Paul.
Paul, vakna.
- Vad är det? - Klä på dig och följ med.
Vad är det här?
Den Vördade Modern Gaius Helen Mohiam är här.
Min lärare under min tid hos Bene Gesserit och nu sanningssägare åt kejsaren.
Hon vill träffa dig.
Varför då?
Hon vill veta mer om dina drömmar.
Hur känner hon till dem?
- Och varför är dr Yueh här? - Han behöver inte lång tid.
Goddag, unga herrn. Er mor har bett mig att kontrollera era värden.
Vad händer?
Bene Gesserit säger att de tjänar ett högre syfte.
Men, utan avsikt att ringakta er mor:
De tjänar också sina egna syften.
- Vad menar du? - Gå försiktigt fram.
Hans hjärta är lika starkt som alltid.
Berätta inte för någon om det här.
Paul...
Kom ihåg din utbildning.
Vem är du?
En blick full av trots, liksom fadern.
Lämna oss.
Du måste göra allt den Vördade Modern begär.
- Ni avspisar min mor i hennes eget hem. - Kom hit! Knäböj!
Hur vågar ni använda Rösten mot mig?
Sätt höger hand i skrinet.
Din mor bad dig lyda mig.
Mot din hals håller jag gom jabbar.
En förgiftad nål. En omedelbar död.
Prövningen är enkel.
Om du drar ut handen ur skrinet, dör du.
Vad finns i skrinet?
Smärta.
Du behöver inte kalla på vakterna.
Din mor står bakom dörren. Ingen kommer förbi henne.
Varför gör ni det här?
Ett djur i en fälla gnager av sitt ben för att fly.
Vad kommer du att göra?
Tystnad.
'Jag får ej frukta.'
'Fruktan dödar tanken.'
'Fruktan är den lilla döden som orsakar total utplåning.'
'Jag låter min fruktan skölja över och genom mig.'
'Och när den dragit förbi...
skall jag med mitt inre öga se dess väg.'
'Och där fruktan inte längre finns, finns ingenting.'
'Endast jag är kvar.'
Det räcker.
Liksom man sållar sand, sållar vi människor.
Hade du varit oförmögen att styra dina impulser, som ett djur...
hade vi inte kunnat låta dig leva. Du ärver för stor makt.
- För att jag är en hertigs son? - För att du är Jessicas son.
Du har mer än en bördsrätt, pojke.
Jessica?
Du har utbildat honom i Vägen.
Berätta om dina drömmar.
- Jag hade en i natt. - Vad såg du?
- En flicka på Arrakis. - Har du drömt om henne förut?
Många gånger.
Drömmer du ofta saker som sedan inträffar?
Inte direkt.
Farväl, unga människa.
Jag hoppas du överlever.
Var ni tvungen att gå så långt?
Du har undervisat honom i Vägen trots våra bestämmelser.
Han behärskar vår makt och behövde prövas fullt ut.
En sådan potential, bortslösad i en man...
Du skulle bära endast döttrar, men du var stolt och ville föda Kwisatz Haderach.
- Hade jag fel? - Det var tur att han inte dog.
Är han Den rätte, har han långt att gå. Hans Syn är nyväckt, och elden väntar.
Men våra planer mäts i århundraden.
Vi har fler möjligheter om han inte lever upp till sitt löfte.
Har ni så lite hopp?
På Arrakis har vi gjort vad vi kunnat.
En väg har stakats ut. Vi får hoppas att han inte misslyckas.
Paul...
Vad betyder det?
- Att jag kan vara Den rätte? - Du hörde.
Bene Gesserit utgör mäktiga bundsförvanter åt de stora husen.
- Men vi är mer än så. - Ni styr imperiepolitiken från skuggorna.
- Det vet jag. - Du vet inte allt.
I tusentals år har vi omsorgsfullt korsat blodslinjer för att bringa fram...
Den rätte?
Ett medvetande...
med makten att överbrygga rummet och tiden.
Det förflutna och framtiden.
Någon som kan ge oss en bättre framtid.
Vi tror att han är mycket nära nu.
Somliga tror att han är här.
Allt är en del av planen...
Sköld.
'Mina lungor smakar tidens vind, som blåst över fallande sand.'
Thufir Hawat!
Unga herrn! Hur känns det att beträda en ny värld?
Spännande, minst sagt.
- Min herre. - Hur mår du, gamle vän?
Mina förtrupper har säkrat staden. Vissa mindre orosmoment kvarstår.
Min lady.
Lisan al-Gaib!
Välkomnandet betyder inget. Den förra herren tillämpade obligatorisk närvaro.
Det där är Harkonnens typ av kärlek.
Atreides!
Vi ska få bort er från solen.
Hettan kan döda här.
De pekade på oss. Vad var det de ropade?
Lisan al-Gaib. 'Rösten från yttre världen.'
Deras ord för 'frälsare'. Det betyder att Bene Gesserit har varit verksamma här.
Med att sprida vidskepelse.
Med att staka ut en väg, Paul.
Folket här har väntat i århundraden på Lisan al-Gaib.
När de ser dig, ser de tecknen.
De ser vad de har blivit tillsagda att se.
Klart för avfärd.
Sköldmuren. Den skyddar staden från vädret... och från maskarna.
Urinvånarna kallar den stora 'Guds hand'.
Och Guds hand ställer till det för våra kommsystem.
Det är så tyst.
Ja...
Det oroar mig också.
Där är rymdhamnen. Vid rökpelaren ligger kryddraffinaderiet.
De två mest sårbara punkterna. Du får bevaka dem.
Kan vi inte bearbeta och exportera kryddan ruttnar vi bort här.
Herre. Solen står för högt. Vi måste stänga portarna.
Vad säger man nu om det här stället?
'För att duscha får man gnida arslet med sand.'
Så var det, ja.
Kandidater till hushållerskor, min lady.
Vad heter du?
Shadout Mapes, min lady.
Ni övriga kan gå. Tack ska ni ha.
'Shadout.' Ett gammalt ord på chakobsa.
'Brunndoppare.'
- Du är fremen. - Har ni vetskap om urspråken?
Jag vet mycket.
Jag vet att du har ett vapen dolt i klänningslivet.
Inte nu.
Om du vill mig illa, ska du veta att vad du än döljer...
kommer det inte att räcka.
Vapnet är avsett som gåva...
om ni verkligen är Den rätta.
Vet ni vad det här är?
Det är en cryskniv.
Känner ni till dess betydelse?
Var redo för våld.
Det är en skapare.
En skapare från djupöknen.
När man har levt med profetian så länge blir uppenbarelsens stund en chock.
Lisan al-Gaib. Modern och sonen.
Den är er.
Shai-huluds tand.
Hejsan.
Ni bör inte vara utomhus så här dags.
De är ju utomhus.
Fremenska pilgrimer.
De oroar sig inte för värmeslag.
Jag visste inte att det fanns dadelpalmer här.
De är inte inhemska.
De överlever inte utan mig.
Varje palm dricker lika mycket som fem man.
Tjugo palmer.
Hundra liv.
- Bör vi fälla dem och spara på vattnet? - Nej. De är heliga.
En gammal dröm.
Den största och farligaste organismen på Arrakis är sandmasken
som kan bli upp till 400 meter lång.
För att undvika rytmiska ljud som lockar till sig sandmaskarna
korsar fremennerna öknen med 'sandgång', en danslik rörelse med ojämn rytm
som efterliknar öknens naturliga ljud.
Arrakis sparsamma växtliv finns tack vare fremennerna
som har odlat djuprotade, terranska växter
såsom saguaro, burrobuske, sandkrypa och rökbuske.
Herdeträdet har de djupaste rötter som dokumenterats
och de kan sträcka sig hela 140 meter ner.
Växterna klamrar sig fast vid livet i ett torrt, näringsfattigt landskap.
En dödsjägare. Den som styr den måste vara i närheten.
Harkonnenagenten murades in för sex veckor sen.
Han fick ut dödsjägaren genom ett vattenrör.
Jag har svikit er. Det är oförlåtligt. Jag begär avsked.
- Fråntar du oss dina färdigheter nu? - Min heder kräver...
De försökte ta min sons liv!
Jag struntar i din heder. Vill du bli förlåten? Fånga några spioner!
Ers nåd...
Tingesten måste härifrån.
Du kan tala utan fruktan. Vårt husdjur förstår inte ditt språk.
Ut!
Den förstår.
Aktivera tystnad.
Vad är kejsarens budskap?
Han kommer att stärka er hand.
Med sin armé av sardaukarer.
Det får aldrig bli känt.
Det finns inga satelliter över Arrakis. Atreides kommer att dö i mörkret.
Angående det - hertig Leto Atreides saknar betydelse för vår orden.
Men hans fru står under vårt beskydd, och därmed även hennes son.
Låt dem gå i värdig exil.
Huset Harkonnen skulle aldrig drömma om att kränka er heliga orden.
Jag ger er mitt ord. Vi ska inte skada dem.
- Om sonen överlever... - Ingen Atreides ska överleva.
Ni gav häxan ert ord. Hon ser för mycket.
Jag sa att jag inte tänker skada dem, vilket stämmer. Men Arrakis är Arrakis.
Och öknen tar de svaga.
Min öken.
Mitt Arrakis.
Mitt Dune.
Ditt första strategimöte.
Paul Atreides, som fångar dödsjägare med bara händerna likt en sagohjälte.
- Tack för förödmjukelsen. - Jag måste ju hålla dig i schack.
Givakt!
Vi börjar.
Thufir. Operationer.
Jag har ordnat ett exemplar av Harkonnens bokföring.
De plockade ut tio miljarder solari om året.
'De närs av havets överflöd och sandens gömda skatter.'
Såna förtjänster får inte vi på ett tag, med utrustningen de efterlämnade.
Hur illa är det?
Det här är kryddsilor.
Vi ska fylla varenda behållare.
Allihop?
Var 25:e standarddag. Men Harkonnens sabotage sinkar oss.
Men finns det ingen skiftesdomare som tillser överlämnandet?
- Vem har kejsaren utsett? - Dr Liet Kynes, kejserlig ekolog.
Har varit här i 20 år. Excentrisk, sägs det.
- Jag vill se kryddfälten själv. - Det är inget jag rekommenderar.
Låt skiftesdomaren följa med.
Vi bör ändå träffas, och då får vi kejserligt beskydd.
En gisslan. Suveränt.
Han är här, herre.
Ta hand om dem, de är vänner.
- Duncan! - Min gosse!
- Du blir bara längre. - Och du luktar sämre.
Jag har bott med fremennerna i fyra veckor i ett dolt ökensamhälle, en sietch.
Stilgar, dess ledare, är här för att träffa er.
Hur döljs denna sietch?
Under jorden. Arrakis är fullt av grottor.
- Hur stort var det? - Ungefär 10 000 personer.
Och det finns hundratals sietcher.
Miljontals fremenner. Då hade du rätt.
Harkonnen fick det till 50 000 på hela planeten.
Fremennerna såg mig leta efter dem i flera dagar. Jag såg dem aldrig.
Till slut skickade de en krigare för att döda mig.
Och jag har aldrig varit så nära att dö.
Det finns inga bättre krigare i imperiet. De strider som demoner.
Ökenherravälde...
- Duncan... Bra jobbat. - Tack, herre.
Sire. Deras ledare vägrar lämna ifrån sig sin kniv.
En cryskniv. Den är helig för dem.
Släpp in honom.
Stanna där. Hallå!
Stilgar.
Välkommen.
Jag respekterar den personliga värdigheten hos alla som respekterar min.
Stopp.
Tack, Stilgar, för att du ger oss fukten från din kropp.
Vi tar emot den i samma anda som den gavs.
Jag är glad att ni är här. Våra två folk har nog mycket att erbjuda varandra.
Nej. Ni utomvärldingar kommer hit och tar kryddan och ger inget i gengäld.
Det är sant.
Jag vet att ni har lidit under Harkonnen.
Säg vad ni vill ha. Står det i min makt, ska jag ge er det.
Då ber jag er att inte leta efter våra sietcher eller inkräkta på vår mark.
Öknen var vår långt innan ni kom. Så kom och gräv upp er krydda
men återvänd sen till er sida av Sköld- muren och lämna öknen åt fremennerna.
- Du ska tilltala hertigen som 'herre'. - Gurney, vänta lite...
Kejsaren har gett mig Arrakis som förläning, att härska över och beskydda.
Jag kan inte lova att inte färdas i öknen om plikten kräver det.
Men era sietcher är era för evigt, och ni ska inte förföljas under mitt styre.
Hedervärda ord.
Jag måste gå. Mer har jag inte att säga.
Kan ni inte stanna? Vi skulle hedra er.
Hedern kräver min närvaro på annan plats.
Jag känner igen dig.
- Jag gillar honom inte. - Vår plan bär frukt.
- Men det kommer att ta tid? - Ja.
Det kommer att ta tid.
Du ska få en sak.
En parakompass.
Månarna har magnetiska fält, så en vanlig kompassnål pekar inte norrut.
- Det krävs en snillrik mekanism. - Tillverkar fremennerna dem?
Hålldräkter, sandpackare, allt möjligt.
Vad fan är en sandpackare?
Det här är en sandpackare.
- Du har blivit rena infödingen! - Du beundrar dem.
Ja, det gör jag. De är hårdföra men lojala.
De är i samklang med öknen. En del av den. Liksom den är en del av dem.
Vänta tills du ser det. Det är så vackert därute.
Gryningsvarning.
Temperaturen idag kommer att nå 60 grader.
Nuvarande temperatur, 32 grader. Om tio minuter, 49 grader.
Sista varningen.
Skiftesdomaren, sire.
Dr Liet Kynes.
Min hertig.
Välkommen till Arrakis.
Ni är den kejserliga ekologen. Tack för hålldräkterna.
De är tillverkade av fremenner. Bästa sorten.
Om ni tillåter ska jag kontrollera...
Det är ingen fara.
Dr Kynes, vi är i era händer.
En hålldräkt är ett högeffektivt filtreringssystem.
Inte ens tidigt på morgonen överlever man två timmar utan den.
Den kyler ner kroppen och återvinner vätska som svettats ut.
Kroppsrörelserna driver den.
I masken finns ett rör genom vilket man dricker det återvunna vattnet.
Med en bra dräkt förlorar man inte mer än en fingerborg vätska per dag.
Imponerande.
Få se på dig, pojke.
Du har... burit hålldräkt tidigare?
Nej, det är första gången.
Kängorna smiter åt vid vristerna. Vem har lärt dig att göra så?
Det kändes rätt.
'Han skall känna era seder som om han vore uppfödd med dem.'
Är ni fremen?
Jag är accepterad i både sietch och by.
Kom nu och se kryddsanden som er försörjning är beroende av.
Vad gör man om ens orntithopter kraschlandar här?
Där vill man inte krascha. Det är ett maskområde.
Dammoln.
Jag ser.
Det är en av era skördare.
Här är kryddan spridd över markytan.
En rik kryddbädd, av färgen att döma.
Stiger vi lite, syns det bättre.
Spanarna håller utkik efter masktecken.
- 'Masktecken'? - En sandvåg som rör sig mot kryparen.
Maskarna färdas djupt, men kommer upp när de angriper.
Om ni är tålmodiga bör vi få syn på en.
- Kommer det alltid en mask? - Ja. De lockas av rytmiska ljud.
Varför inte skydda kryparna med sköldar?
En sköld är en dödsdom i öknen. Den lockar maskarna och gör dem ursinniga.
Är det där en mask?
En stor en.
Ni är skarpögd.
Anropar krypare Delta Ajax 9. Masktecken. Bekräfta.
Vem anropar Delta Ajax 9? Kom.
- De hetsade inte upp sig... - Oanmält skepp. Kejserligt uppdrag.
Masktecken i nordost. 3,7 kilometer.
Delta Ajax 9, det här är Spanare 1. Masktecken bekräftat.
Beräknar tid till kontakt.
Mask på väg mot er position. Kontakt om fem minuter.
Vad händer nu?
En transportör får lyfta kryparen. De skördar till sista minuten.
Anropar transportör Alfa 0. Förbered för dockning.
Kontakt om fem minuter.
Nån som ser transportören?
Där.
Transportör Alfa 0 till Delta Ajax 9.
Anlöper österifrån.
Justerar höjd och förbereder dockningsutrustning.
Uppfattat, Alfa 0. Påbörjar dockningssekvens.
- T-5. - Uppfattat.
- Lyftning om 30 sekunder. - Dockningssekvens påbörjad. Håll i er.
Alfa 0, vi saknar en fästpunkt.
- Vad står på? - Ett av ankarna är ur funktion!
Jäklar...
Transportören avbryter. Vi kan inte lyfta dem utan ankaret.
Allmänt anrop! Alla transportörer i sektorn, svara.
Spanare 1, lägesuppdatering. Kom.
Hydrauliken är stekt. Vi klarar det inte. Evakuera.
- Kontakt om fyra minuter. - Hur många är ombord?
- Besättning 21 man. - Vi kan lasta sex var.
- Då blir tre kvar. - Vi löser det.
Det här är hertig Leto Atreides.
Vi extraherar besättningen på Delta Ajax 9.
Vi landar väster om er.
Sköldgeneratorerna väger 100 kg styck.
Gurney, säg åt våra eskorter att kasta ut sköldgeneratorerna.
Paul, ställ dig i aktern på thoptern. Visa in dem.
Delta Ajax 9, skicka sju man till varje skepp.
Kontakt om två minuter.
Den närmar sig. Hög tid att lämna skeppet.
- Var är de? - Reglerna finns av en anledning.
Tar vi ett steg därute, är vi dödens. Dessutom kan vi inte lämna kryddlasten.
Skit i kryddan! Varenda man ska lämna kryparen nu!
Hallå!
Sju hit, sju dit bort.
Spring!
Kwisatz Haderach...
Kwisatz Haderach vaknar.
Snabbt ombord!
Sätt fart!
Den är här!
Paul!
Jag känner igen dina fotsteg, gamle man.
Res dig!
Kom!
Vad är det med dig? Kom nu!
Spring!
Välsigne Skaparen och Hans vatten.
Välsigne Hans ankomst och bortfärd.
Må Hans passage rena världen och bevara den åt Hans folk.
Hördu! Du får inte ta såna risker!
- Du har ett ansvar. - Förlåt. Det ska inte upprepas.
Dr Kynes...
Ni såg det med egna ögon. Det är lätt att se.
De har bara lämnat skrot efter sig för att vi ska misslyckas.
Transportören var bara gammal. Öknen är inte skonsam mot utrustningen.
Ni vet vad som händer om jag inte får igång kryddproduktionen.
Jag är inte här för att ta ert parti.
Arrakis har sett män som ni komma och gå.
Ta god hand om er familj.
Öknen är inte skonsam mot människor heller.
Kryddan är en psykoaktiv kemikalie.
Du verkar vara känslig för den.
Det är ingen fara.
Tack, dr Yueh.
Det var ingen allergisk reaktion.
Jag fick en vision.
Mina ögon var vidöppna.
Vad såg du?
Kwisatz Haderach.
Du kan se.
Det är så rörigt.
Jag trodde att jag såg min död, men så var det inte.
På något sätt vet jag att en kniv har stor betydelse.
Någon kommer att ge mig en klinga, men jag vet inte vem, när eller var.
Men vissa saker är kristallklara. Jag känner det.
Jag vet att du är gravid.
Det kan du inte veta.
Jag vet det knappt. Det har bara gått några veckor.
SALUSA SECUNDUS KEJSERLIGA ARMÉNS PLANET
Varför behöver baronen oss?
Atreides är ju färre än Harkonnen.
Atreides legioner är de främsta i hela imperiet.
Utbildade av Gurney Halleck och Duncan Idaho.
Vi är sardaukarer, kejsarens klingor.
Våra motståndare stupar.
Just precis.
Tre bataljoner, som avtalat.
Kejsaren befaller det. Saken är klar.
- Jag måste berätta en sak om Paul. - Nej.
Jag vill helst inte veta.
Sen han mötte din Vördade Moder har han inte varit sig själv.
Han är frånvarande.
Jessica, du gav mig en son.
Sedan han föddes har jag aldrig ifrågasatt dig.
Jag har litat fullt på dig, även när du vandrade i skuggorna.
Nu ber jag dig om en sak.
Om någonting händer...
skyddar du vår son?
Med mitt liv.
Jag frågar inte modern, utan Bene Gesseriten.
Kommer du att skydda Paul?
Varför har du såna tankar?
Det här är inte du, Leto.
Jag trodde att vi skulle få mer tid.
Godnatt, herr Paul.
Godnatt, dr Yueh.
Du behöver sova.
Nej. Inte på det viset.
Jag borde ha gift mig med dig...
Hawat? Vakter?
Vakter?
Sir...
Skölden är nere.
Gud i himlen...
Alla bestyckade skepp lyfter nu!
Med mig, med mig!
- Atreides! - Atreides!
Sardaukarer!
Jag är ledsen, herre.
Men jag har förhandlat med baronen.
Varför?
Jag hade inget val.
Harkonnen har min fru Wanna.
De plockar isär henne som en docka.
Jag tänker köpa hennes frihet, och ni är priset.
Jag ger den till Paul. Jag ska göra vad jag kan.
Och ni ska döda en man åt mig.
Jag byter ut er stifttand.
Om ni biter hårt kommer tanden att krossas.
När ni andas ut fyller ni luften med giftgas.
Det blir ert sista andetag.
Men om ni väljer er tidpunkt väl...
blir det även baronens.
Paul.
Vi släpper dem i öknen.
Låt maskarna få dem.
Varför skär vi inte bara halsen av dem?
Vi kan ställas inför en sanningssägare.
Då kan vi säga att vi inte dödade dem.
Den med ärret är döv.
Till helvetet med er, hundar!
Jag har aldrig gjort det med en högättad.
- Har du? - Bene Gesserit är inte högättade.
Hon är högättad nog för mig.
Vi slänger grabben till maskarna och ger henne ett långt avsked.
Våga inte röra min mamma.
Tala inte.
Låt bli! Du är inte redo.
Ta av henne munkavlen.
Håll tyst.
Du måste hitta tonfallet.
Vi har åkt långt nog. Vi slänger ut grabben.
Ta av henne munkavlen.
Döda honom.
Befria oss.
Sluta! Skär av repet!
Ge mig kniven.
Ditt tonfall var forcerat.
Det är ett fremkit.
De har gjort skeppet obrukbart.
Fantastisk mat du bjuder på, kusin.
Det är dr Yuehs handstil.
'Om någon tar sig levande från Arrakeen, finns en Atreides-signal i fremkittet.'
'Med Guds försyn kanske de hittar er.'
Herr baron...
- Dr Yueh. - Förrädaren.
Vad vill du?
Jag störde ut kommunikationen och sänkte deras sköldar.
Jag gav er hertigen och hans familj.
Avtalet följt till punkt och pricka. Och vad var det jag skulle göra för er?
Befria min fru från hennes plågor.
Javisst.
Jag lovade att befria henne, att ni kunde förenas.
Varsågod.
Vad tror du ska hända nu?
Det är en stampare.
Inga hålldräkter, som vi verkligen behöver.
I hundratals år har vi legat i blodsfejd.
Men det är slut nu.
Din son är död. Din konkubin är död.
I natt faller huset Atreides.
Och din ätt tar slut för evigt.
Vad sa du?
Här är jag...
och här förblir jag.
Kynes!
Ni är inte säker här.
Berättar ni för de stora husen i Landsraad hur vi blev förrådda och mördade?
Jag har befallts att inte säga något, att inte se något.
Kejsaren skickade hit oss för att dö.
Det finns krydda i tältet.
Det är framtiden. Den kommer.
Ett heligt krig sprider sig i universum som en osläckbar eld.
Jag ser att du är rädd, Paul.
Berätta, snälla du. Vad är det du fruktar?
Hjälp mig, någon...!
Paul...
Det kommer. Ett heligt krig sprider sig i universum som en osläckbar eld.
En krigarreligion som höjer Atreides fana i min fars namn.
Fanatiska legioner som tillber ett altare med min fars kranium.
Ett krig i mitt namn! Alla skanderar mitt namn!
Paul.
Paul Atreides.
Du är din fars son. Du är min son.
Du är hertig Paul Atreides.
Du vet vem du är.
Släpp mig!
Du gjorde det här mot mig! Bene Gesserit har gjort mig till ett vidunder!
Min pappa är död.
Någon är i närheten.
Du måste dricka.
Det är återvunnet vatten från tältet.
Svett och tårar.
Nu tar vi oss härifrån.
Det är Duncan.
Min lady. Paul.
- Jag är hemskt ledsen. Din far... - Vi vet.
Min hertig.
Här.
Drick det här.
Harkonnen slog till mot alla samhällen på hela planeten.
Säkert tio legioner, hundratals skepp.
De hade sardaukarer med sig. Minst två bataljoner.
- Är du säker? - Möter man en sardaukar, vet man det.
Då har kejsaren valt sida.
Vad säger skiftesdomaren?
- Kejsaren förbjuder mig att tala. - Ändå riskerar du livet för oss.
Det blir oväder.
Ovädret kommer om några timmar. Vi är i säkerhet här.
Vet ni vad det här är? En gammal station för ekosystemsanalys.
Syftet var att tämja planeten, att frigöra vattnet under sanden.
Arrakis hade kunnat bli ett paradis. Arbetet inleddes
men sen hittade man kryddan, och plötsligt fick öknen vara kvar.
- Tanat, ordna hålldräkter åt besökarna. - Ja, Liet.
- Shamir, lite kaffe. - Givetvis, Liet.
Vem är ni för fremennerna?
Vet ni vad de stora husen fruktar mest, dr Kynes?
Exakt det som hände oss.
Att sardaukarerna ska komma och avrätta dem.
Endast tillsammans har de en chans mot imperiet.
Kan ni vittna om att kejsaren har agerat mot oss här?
Om de tror mig...
utbryter krig mellan de stora husen och kejsaren.
Kaos över hela imperiet.
Tänk om jag erbjöd kejsaren ett alternativ.
Kejsaren har inga söner och hans döttrar är ogifta.
Tänker du försöka ta tronen?
Kejsaren fruktade er och förde er hit för att döda er. Vad är det du inte förstår?
Du är en vilsen pojke som gömmer sig i en jordhåla.
Fremennerna talar om Lisan al-Gaib.
Försiktigt...
Rösten från yttre världen som ska leda dem till paradiset.
Vidskepelse.
Du älskade en fremenkrigare som stupade i strid.
Du lever i två världar och har många namn.
Jag har sett din dröm.
Som kejsare kan jag göra Arrakis till ett paradis med en handvinkning.
Tror du verkligen att han är Mahdi?
Han ser ung ut.
Sardaukarer!
- Nej! Duncan! - Stopp, Paul!
Nej, Duncan!
Han har låst dörren.
Han är borta.
- Duncan! - Vi måste fly. Vi har inget val.
Paul!
Kom nu!
Följ ljuset. Ni kommer att hitta en flygklar thopter.
Stormen är er bästa chans. Över 5 000 meters höjd är det mest damm.
Håll den höjden. Flyg söderut och leta upp fremennerna.
- Du, då? - Det finns bara två platser.
Jag tar mig till nästa station och rapporterar till Landsraad.
Hur då?
Jag är fremen. Öknen är mitt hem.
- Lycka till. - Lycka till.
Kynes... Du har förrått kejsaren.
Jag tjänar endast en herre.
Han heter shai-hulud.
Jag ser motorflammor bakom oss.
Vi är inte tillräckligt högt upp!
'Jag får ej frukta. Fruktan dödar tanken.'
'Fruktan är den lilla döden som orsakar total utplåning.'
Se vännen.
Livets mysterium är inte ett problem att lösa...
utan en verklighet att uppleva.
En process som inte kan förstås genom att hejda den.
Vi måste följa med i processens flöde.
Vi måste förenas med den. Vi måste flyta med den.
Släpp taget.
Han är inte fullständigt läkt ännu.
Vi jagade in dem i en coriolisstorm.
Vindhastigheter på 800 km/h.
Ingenting kan överleva en sån storm. De är döda.
Utan tvivel.
Då är det äntligen klart.
Skicka bud till Giedi Prime att börja sälja våra kryddreserver.
Men lite i taget. Vi vill inte att priset ska falla.
Du kan inte föreställa dig vad de där trupperna kostade.
Nu kräver jag bara en sak: inkomst.
Så kläm åt dem, Rabban.
- Kläm åt dem hårt. - Ja, farbror.
Och fremennerna?
Döda dem alla.
Vi är över 5 000 meters höjd.
Så fort vi landar springer vi mot klipporna.
Andas genom den här.
Nu måste vi leta upp fremennerna.
- Går det bra? - Ja.
Paul...
Var inte rädd.
Även en liten ökenmus kan överleva.
Var inte rädd.
Du måste möta din fruktan.
En vän... En vän kommer att hjälpa dig.
Följ vännen.
Du har mycket att lära.
Jag ska visa dig öknens ordning.
Följ med.
Sietchen där Duncan bodde...
ligger i den riktningen.
Jag ser gröna växter därborta.
- Där. - Då bor fremenner där.
Vi tar oss dit efter skymningen.
Det är så fremennerna gör.
Vi är på väg in i ett maskområde. Går vi som vanligt, så dör vi.
Vi måste gå som fremennerna.
Det kallas sandgång enligt filmböckerna hemma.
Okej.
Följ mig. Imitera mina rörelser.
Jag tror att det är rätt riktning.
Den är nära.
Vi går härifrån.
Vänta.
Det är trumsand.
Spring!
Det är en stampare.
Nån har satt igång en stampare.
Paul, spring!
Hur stora är de? Det är ju vansinnigt.
Någon lockade på den.
Vi är inte ensamma.
Spring inte.
Då slösar ni bara med kroppens vatten.
Stå still.
Stilgar...
Hallå! Du vet vem jag är. Du kom till min fars råd.
Det här är hertigens son.
Vad väntar du på? Vi behöver deras vatten.
Det är pojken jag berättade om. Vi får inte röra honom.
- Hur kan han vara Lisan al-Gaib? - Vi vet inte vad han går för.
De är veklingar.
Jamis...
Det var en djärv överfart de gjorde i shai-huludens väg.
Han talar och handlar inte som en vekling.
- Det gjorde inte fadern heller. - Det var min stampare som räddade honom.
Ta reson nu, Stilgar.
Han är inte Den rätte.
Vi har mäktiga bundsförvanter.
Hjälp oss från planeten, till Caladan, så blir ni rikligt belönade.
Vilka rikedomar kan ni erbjuda annat än vattnet i ert kött?
Pojken är ung.
Han kan lära sig att leva som vi.
Han kan få en fristad.
Men kvinnan saknar träning...
och är för gammal för att lära sig.
Backa, era hundar.
Hon skär halsen av mig.
Varför sa ni inte att ni var en svartkonstnär och en krigare?
Det gavs inte utrymme för samtal.
Lugn, kvinna.
Jag var för snabb att döma.
Solen går upp.
Vi måste hinna fram till Sietch Tabr.
Främlingarnas öden får avgöras där.
Till dess...
står de under mitt beskydd.
Mitt ord vilar över dem.
Jag hade inte låtit dig skada mina vänner.
De säger att du är Mahdi.
Men du ser ut som en liten pojke.
Du valde den svåraste vägen upp. Följ mig.
Vi måste vidare!
Ge den till mig.
Du får din egen maulapistol när du har förtjänat den. Ge den till mig.
Chani, ta hand om nykomlingarna.
Se till att de får en säker färd.
Jag vägrar ta med dem.
Jamis...
Jag har talat. Stilla dig.
Du talar som en ledare.
Men den starkaste leder.
Hon besegrade dig.
Jag åberopar amtal.
Du får inte utmana en sayyadina.
- Vem strider då i hennes namn? - Gör inte så här, Jamis.
Gör det inte. Natten bleknar.
Då får solen bevittna denna död.
Var är hennes förkämpe?
Jag accepterar hennes förkämpe.
Paul Atreides måste dö...
för att Kwisatz Haderach ska resa sig.
Var inte rädd.
Gör inte motstånd.
När du tar ett liv...
tar du ditt eget.
Jag tror inte att du är Lisan al-Gaib.
Men jag vill att du får en ärofull död.
Jag fick den här cryskniven av min gammelmoster.
Den är gjord av tanden från en shai-hulud, den stora sandmasken.
Det är en ära att dö med den i handen.
Var är utomvärldingen?
Jamis är en skicklig krigare.
Han låter dig inte lida.
Chani...
Det var inget.
Må din kniv flisa sig och brytas sönder.
Du borde välkomna min klinga.
Den här världen kommer att döda dig.
Det går fortare så här.
Ger du dig?
Pojken känner inte till regeln.
Ingen får ge sig enligt amtalregeln. Döden fäller avgörandet.
- Leker han med honom? - Nej.
Paul har aldrig dödat någon.
Kwisatz Haderach...
Kwisatz Haderach.
Stig upp. Res dig.
Du är en av oss nu.
Ett liv för ett liv.
Kom med oss till Sietch Tabr.
Nej. Paul måste bort från planeten.
Ni måste ha metoder. Smugglare, skepp...
Nej.
Kejsaren skickade oss hit.
Och min far kom...
inte för kryddan och inte för rikedomarna...
utan för styrkan hos ert folk.
Min väg leder in i öknen.
Jag ser det.
Om ni accepterar oss...
så kommer vi.
Ökenherravälde.
Det här är bara början.
BASERAD PÅ ROMANEN 'DUNE' AV FRANK HERBERT
Undertexter: Magnus Lässker