Text: Djmange
www.Swesub.nu - Vi önskar er en God Jul!
Säkerhetsluckor.
Hej, Matty.
Centralen till 113. Är du där, Reardon?
- Vem vill veta? - Känner du inte igen min heta röst.
Läser du Cosmo Girl igen? Börja inte. Sa ju åt dig att inte läsa skräpet.
- Det fungerar inte på mig. Vad vill du? - Jag måste åka och hämta lite mat.
- Vill du ha nåt? - Ett ögonblick. Vart vill du komma?
- Mat. - Nej, jag tog med mig lunch idag.
Skyll dig själv. Säg hej till din framtida ex-flickvän.
Är det här ett till av dina sociala samtal eller ska vi ta och försörja oss?
Gamla mannen Jenkins ringde. Nåt om en inkräktare.
Sa killen var roligt klädd, slags militärt utseende.
Sa att killen gick över hans egendom sen drag han sig undan vid gamla 48:an.
Vad sjutton tänkte han på, gå in i gamla 48:an?
Gamle Jenkins sköt ett skott mot honom. Han träffade honom inte dock.
- Killen kan vara där inne i timmar. - Eller dagar.
- Ja, det finns bara en väg ut därifrån. - Det är om han hittar den.
Jag är ca 30 minuter från Utgången. Jag åker och kollar.
- Är du säker? - Inget händer här. Jag är på väg.
Lins, var inte rädd för att ringa efter förstärkning.
Det är jag inte. Du känner mig.
- Hur tog han sig ut? - Genom kanal systemet.
Han lyckas oavsiktligt hoppa över alla våra säkerhets trappor.
Han är utanför byggnaden och tvärs över området innan vi kan markera utgångar.
Det finns människor med brutna armar, brutna ben. Ett par krossade skallar.
Han är exakt. Jag har skickat ut mr Beck med sitt söknings team.
Under tiden, rensa anläggningen på onödig personal.
- Behöver redogörelser från alla offer. - Det kommer att ta lite tid.
Dr. Voller jag går sönder. En del av mig är apoplektisk vid tanken att programmet-
-har äventyrats. Om vi inte får den här inlåst inom 24 timmar,
kommer vi ha en nationell kris av Brobd- ngnagians proportioner på våra händer.
- Vad finns på andra sidan? - Känner mig som ett barn. På julafton.
Han gör bara vad vi har programmerat honom till.
En sista sak. Företaget skickade sitt eget säkerhetsfolk för att utreda.
- Fan också. Vem? - Fraser.
- Hur mycket tid har vi att städa upp? - Hon är redan här.
- Dr. Hart. - Ms Fraser, alltid ett nöje.
Har du låst in din rymda fånge? Inte?
- Kan jag hjälpa er? - Vi letar efter vice sheriff Reardon.
Hon är ute på ett anrop. Nåt jag kan göra för er?
Vart ligger gamla 48:an, för vi verkar inte kunna hitta den på våra kartor.
Det är bara ett namn lokalbefolkningen har gett en gammal gruva norr om här.
Vill ni kolla in den. Värdshuset har några hand ritade kartor.
Vi har verkligen ganska bråttom.
Varför tar du inte bara och berättar var det ligger?
Vill ni vänta tills sheriffen är till- baka. Han kan svara på alla dina frågor.
Är du här ensam?
- Hallå där. Hur är det? - Hallå.
Alla som växt upp här i närheten vet att det bara finns en väg ut ur gamla 48:an.
- Du klarade faktiskt det. Vad gör du? - Jag springer.
- Springer du från nåt eller till nåt? - Jag springer.
Det är ganska långt ute hit. Är du vilse?
- Nej. - Du inser att du inkräktade, eller hur?
Okej, sir. Rör dig inte. Rör dig inte, okej? Stanna där du är.
113 till centralen.
113 till centralen Larkin, är du där?
Matty, är du där?
Sir, har du ett namn?
Jag frågade dig om du hade ett namn.
Vi närmar oss, killar. Var redo.
400 meter.
Sir. Rör dig inte tillbaka bakom bilen. Nu!
- Jösses. - Jag behöver ditt vapen.
Ta skydd.
Matt, kom in. Matt, det är Lins. Kom in!
Nån där?
- Du tog en lång väg. - Det gjorde jag.
Det är dags att komma hem. Det är okej. Kom igen.
Jag rede ut allting. Inga fler galna övningar.
- Jag tror dig inte. - Jag ger dig en direkt order, soldat.
- Jag kommer inte att lyda. - Jag måste säga dig,
Jag tycker annorlunda.
Vadå?
Kör.
Jävel...
- Han är död. Han kommer att dö. - Vi träffade honom inte tillräckligt.
Ge mig centralens band med de där två poliserna som pratar.
Nån planterar det där vapnet vid polisstationen.
Sluta med ditt gnällande. Ta honom till läkaren.
Berätta för Hart att kaninen ännu är lös. Och nån byt den där punkteringen.
- Du blöder. - Det kommer att sluta.
Är det allt? Är det allt du tänker säga?
Jag såg vad de gjorde! Jag såg dig ta de där skotten. Titta på dig.
Du borde ligga i stycken där borta.
- Okej. Jag tänker stanna. - Nej.
Vad menar du med nej?
När det finns tillräckligt med avstånd mellan oss och dem låter jag dig gå.
Sväng av här.
Tänker du berätta vart vi är på väg? Jag är typ en förare.
- Jag vet inte. Kör. - Vilka var de där killarna?
- Vem är du? - Jag heter Isaac.
Isaac. Intuitivt syntetisk autonom. Anfalls kommandosoldat.
Jag trodde att den här killen var ex-dödscell. Låter mer som en robot.
Nej, han är mänsklig. Issac är det hemligstämplade projekt namnet-
-på vår gäckande vän han är motståndarens prototyp.
"I" för intuitivt, eftersom han instinktivt kan resonera sig fram-
- genom vilken stridsituation som helst. - Det är här dömda mördare är praktiska.
Hans hjärna har blivit modifierad. Alla naturliga sinnen har förhöjts.
Han är det mest äkta exemplet av ett mänskligt djur.
Han har omprogrammeras bara för en sak. Överlevnad.
"S." Syntetisk.
Hans fysiska makeup har förstärkt med utvalda DNA, och hans molekylstruktur-
-har intensifierats med olika syntetiska polymerer.
Så han är lite av det allrabästa av det bästa scenariot på en genetisk nivå.
Ja, exakt. Och som med flesta groddjur,
om du klipper av svansen, växer det ut en ny.
Tack vare senaste framstegen inom nanoteknik,
Isaac är världens första regenerativa människa.
Nanoteknik. Nanorobot.
Nanorobotik, för att vara mera exakt, Ms. Fraser.
Tekniken för tekniska maskiner som fungera på en mikroskopisk skala.
- De är strikt ett hypotetiskt begrepp. - Vi har haft tekniken i över ett år.
Isaacs blodomlopp bokstavligen svärmar med nanorobot.
Lider även vid minsta skada de arbetar tillsammans för att bygga upp honom.
- Som en litet molekylärt depåteam. - I vilken utsträckning?
Kan han upprätthålla punkteringsår, skott?
- Oja. - Är han Skottsäker?
Nej. Han är inte skottsäker. Men motståndskraftig mot kulor.
Om du skjuter Isaac tillräckligt av gånger, skulle du kunna döda honom.
Men generellt sett, är vår kompis en promenerande självläkande maskin.
Hans ämnesomsättning är utanför diagrammet. Som en kompis till dig-
-som fortsätter och äter och aldrig går upp ett kilo.
Jag borde veta. Jag är den vännen åt mina vänner.
Autonom anfalls kommandosoldat. Ni kan föreställa er.
Ja, jag kan föreställa mig. Så varför sitter vi här?
Du behöver veta vad du har att göra med. Ursäkta.
Simon Hart.
Det är mycket olyckligt.
Vadå? Vad känner du lukten av?
Ingenting.
Vad det nu än var, så försvann de bråttom.
Att döma av bredden från bromsspåren var den ganska tung. Eventuellt militärt.
Vilket skulle stödja förekomsten av de här 9 mm patronhylsorna.
Ingen fabrikörs stämpel. De använde militär ammunition.
Vi får koncentra oss på patronhylsorna här borta.
Vem som än gjorde skjutandet kom ut, fortsatte att fyra av.
Vi har skoavtryck där borta vid sidan av vägen.
Mäktiga steg, storlek 45 eller nåt sånt. En hel del stora grabbarna.
Så vad sköt de på?
Vad än dina teoretiska militära killar skulle teoretiskt sträva efter...
Teoretiskt spräckte deras motorblock.
Jävlar också.
- Har du en annan oljebehållare? - Nej.
En annan oljebehållare kan göra det möjligt för oss att fortsätta.
Ett användbart råd må det dock vara.
Ändrar fortfarande inte faktumet att jag inte har en. Men tack, kapten Logik.
Jag heter Isaac.
Just det. Du heter Isaac. Hur kunde jag glömma?
- Vi måste fortsätta. - Ja. Toppen.
Din central har sannolikt blivit mördad.
- Det vet du inte. - Du kunde inte att nå honom tidigare.
- Och? Det betyder inte någonting. - Om din central dödats,
skulle det förklara varför han inte tog ditt radio samtal. Det är bara logiskt.
Om du har tur, kommer jag fångas snart,
och du kommer inte längre vara till nån nytta för mig. Om inte, hittar de dej-
-och de kommer att döda dig Efter att du har lett dem till mig.
- Vilka är dem? - Den informationen är hemligstämplad.
Matt är inte död.
- Du har ett personligt band med honom. - Vi är vänner.
Ni var vänner. Alla tillgängliga bevis pekar på hans eliminering.
Du vet inte vad du talar om. Jösses.
Personliga kontakter är kontraproduktivt,
och de måste undvikas till varje pris. De gör en känslomässigt sårbar.
- Är det din, livsfilosofi? - Uppdraget betyder allt.
Vad är det här uppdraget?
Vi måste fortsätta.
Så, vi har att göra med en känslosam varelse?
Nej det har vi inte. Sinnes inplantering säger att varelsen har känslor.
Issac, å andra sidan, upplever varken smärta eller känslor.
Det är mänskligt. Var.
Det har inte fallit er in att han kanske bröt sig ut av en orsak? Nåt minne?
Vi rensade hans minne.
Brödrosten bränner inte ditt bröd för att den missbrukas som ett barn.
Dr. Voller kommer att stanna kvar här med ständig kontakt.
Ms Fraser kommer att följa med mig dit Isaac senast sågs.
Finns en del människor vid huvudkontoret som skulle vara intresserade av att veta-
att deras investeringar är ute och springer omkring oförklarligt.
Bara ett par bekymmer.
Tiden är avgörande. ms Fraser, gå före ni.
Låt mig bara överlägga med Dr. Voller ett ögonblick.
Vad gör du exakt? Hon har frågat ut oss en hel halvtimme.
Hon skulle veta det förr eller senare. Bestämde att det skulle bli tidigare.
- Jag vill inte ha henne kvar här ensam. - Vad tror du att hon ska göra?
Inte vad jag tror. Utan vad jag vet. Vill inte att hon snokar runt här ensam.
Hon är säkerhetsexpert. Och kan en del om datainfiltration.
Jag vill inte ha henne i närheten av projektets datasystem.
Hon är en kvinna. Som är ansvarig.
Litar du på henne?
Det ser lovande ut.
Nej, verkligen, gå före.
Jag vet att ni alla är forskare,
men nästa gång du vill bygga syntetiskt modifierade supersoldaten,
Kanske borde du sätta en sökare i honom. Så vi vet platsen, mycket enklare.
Problemet med att sätta en sökare inuti Isaac
- är att han blir sårbar mot fienden. - Kan du inte förvränga koden?
Vi byggde en analog superhjälte för en digital värld.
Vi måste hitta honom på gammaldags sätt.
Häftigt.
Det du sysslar med...
det ger mig kalla kårar.
- Varför? - Varför frågar du det?
- Jesus. - Vem är Jesus?
Du talar om honom mycket. Ännu, har han aldrig svarat.
- Är han död också? - Ibland undrar jag.
När jag är klar med att reparera själv, kommer jag att behöva mat.
- Du äter, va? - Det gör jag.
- Fryser du inte? - Nej.
Ja, gör mig en tjänst. När du är klar med allt det där,
kan du inte sätta på dej dem här, va?
- Issac? - Ja?
Är du,
Är du människa?
- Jag förstår inte frågan. - Ja, som?
Var kom du ifrån? Har du en familj?
Kära nån. Har du förlorat ditt minne?
Varför var du på vägen? Förutom att springa.
- Ge mig av. - Ge dig av, va?
Ge dig av från vadå?
- Har du hittat nån mat? - Nej.
Vadå?
- Varför finns det huvuden på väggen? - Vadå?
Djurhuvuden på väggen.
Det är en jaktstuga.
Människor jagar djur.
- För deras huvuden? - Ja.
Nej.
Ibland.
- Vart ska du? - Ut för att spana över området.
Du stannar kvar här.
Hallå.
Är det nån där?
Snälla, är det nån där? Kan du höra mig?
Det här är vice sheriffen Lindsay Reardon. Snälla.
Det här är en nödsituation. Nån, snälla.
Isaac?
Det är min.
Hallå.
Skicka mig bara de där koordinater.
Okej. Vi har en VPR på Reardon.
- Hur då? - Hon försökte använda en tvåvägsradio.
Mr. Beck använde röstigenkännings programmet. Han triangulerade platsen.
- Det är mindre än 80 km härifrån. - Beröm mr. Beck.
Kom igen.
Tack.
Vart tänker du åka, Lindsay?
Jag kör.
Jag hade inte tänkt att lämna dig där borta. Bara så du vet.
- Och varsågod, förresten. - Varsågod.
Ja. Jag hittade bilen, vi kör den. Vi kommer undan i bilen.
Beröm.
- De var här. - Nu har de har transportmedel.
En sak verkar inte vettigt för mig.
Varför skulle Issac ta Reardon som gisslan? Vad är hans motiv?
Vi vet inte om hon är gisslan. Vad vi vet är att Reardons central mördades-
-ungefär samma tid. Som vi avlyssnade samtalet från Reardon i morse.
- Mördad. - Ja, kallblodigt.
- Kanske. - Tror du inte att det var Reardon?
- Kanske. - Så nu är hon medbrottsling?
Har inte den informationen. Jag vet inte vad hennes agenda är.
Hur som helst, har nån annan kunskap om Isaac.
Gör det här till en nationell säkerhetsfråga.
- Innebär att vi måste ringa FBI, NSA. - Va? F... va? FBI?
Dem vet inte ens att det här projektet finns. Du vet det lika bra som jag.
Men Isaac har blivit programmerad att inte avslöja nåt om hans identitet.
Så länge tjejen är med honom, utgör hon ett hot, inte han.
Simon! En konstapel dödades. Vilket innebär att en utredning redan pågår.
Det gör det säkert. Vi kommer bara inte vara en del av den.
- Hur föreslår du att vi gör det här? - Som jag har gjort det.
Med mitt eget folk.
- Mr. Beck. - Dr. Hart.
Vilka är dina order?
Sök igenom området. Ta bort alla bevis på att de var här.
Ni hörde honom. När ni är klara, bränn ner det.
Det är under kontroll.
- Inte mycket som händer här omkring. - Minskar risken av ett igenkännande.
Minskar också möjligheten för oss att äta snart. Och det där oväsendet du hör-
-som låter som en ljuddämparen. Det är min mage. Mitt blodsocker är i botten.
Du kommer verkligen behöva åka mot civilisationen snart.
Din poäng övervägs.
- Lindsay. - Det är ditt namn?
Ja. Och det skulle vara väldigt trevligt om du använde det då och då.
Får mig att kännas som jag umgås med ett verkligt liv och inte läskig människa.
Det var bara ett förslag.
- Lindsay. - Vadå?
Jag använde ditt namn.
Det är en början.
- Stanna bilen, Isaac. - Stanna, stanna, snälla.
- Stanna bilen, Isaac! - Stanna! Stanna bilen!
Snälla.
Tack.
Lugna ner dig. Jag är vice sheriff. Berätta vad som hänt.
Vi körde och vi fick punktering. Så jag sa till Katie,
"Snälla, stanna i bilen. Se efter din lillasyster. "
Sa att hon var tvungen att ta ut hunden-
-eftersom han var tvungen göra sina behov. Jag försökte fixa det.
Gick för att titta till barnen, Katie, hon hade gått med hunden.
Hunden kom tillbaka, men inte Katie. Jag vet inte var hon är!
Katie!
Lugna ner dig, okej?
Har du en mobil? Har du ringt 112?
Jag ringde dem, men kom inte fram.
Det här är vad jag vill att du ska göra.
Jag vill att du ska gå upp längs vägen, och se om du kan få mottagning.
Varför gömmer du dig?
Är du rädd?
Varför då?
Jag har gått vilse.
Men din mamma, hon är långt härifrån och hon kan inte höra dig.
Jag kan ta dig till henne.
Katie. Sötnos!
- Vad heter du? - Jag heter Isaac.
- Tack, Isaac. - Tack.
Vi kan inte ta er med oss.
Vi måste åka.
Du byggde ett Golem.
Vad pratar du om?
En varelse från judiska religonen...
Jag vet vad Golem är.
När du spårat Issac. Exakt hur tänker du stoppa honom?
Det är vad killarna i svart är till för.
Så mycket för ditt Golem.
- Vi spårade ett mobilsamtal. - Från vem?
Nån ringde 112 om en försvunnen dotter. Hon ringde tillbaka. Annullerade det.
Bad om en bärgningsbil istället. Sa att hon hjälptes av en vice sheriff.
En kvinnlig vice sheriff. Och gissa vad?
Hon följdes av en man. 80 km öster om här.
Inte många städer i området. Jag tror de kommer åka norrut.
Vårt arbete är klart här, mr Beck. Vi åker parallellt med er på motorväg fem.
Ni fortsätter att övervaka alla samtal eller radiosändningar.
Låt oss bara ta den här jäveln.
- Hej. - Hallå.
- Kaffe, tack? - Det är uppfattat.
- Kan jag få sockret? - Visst.
Tack.
- Vad är gott här? - En ägg special kommer inte döda dig.
Jag tar det med pyttipanna och en Cherry Coke.
Hur är det med din pojkvän?
Älskling, vad vill du äta?
Jag gillar sidan två, Delores.
- Vad vill du på sidan två? - Alla sakerna.
- Vi har kört hela natten. - Jaja. Tillbaka om ett ögonblick.
Tack.
Låt bli.
Jag ska gå på damernas. Kan du försöka att inte äta saker medan jag är borta?
- Jag behöver mat, Lindsay. - Det är på väg.
- När? - Snart. Okej?
Jag har en jacka precis som den där.
Vi åker vidare lite längre.
- 27 till basen, kom in. - Kom in, 27.
Japp. Allting är okej här ute. Vi tänker slå en femma och ta en bit mat.
Uppfattat, 27.
Det var en långsam natt.
- God morgon. - Ja.
- Delores, lite service här. - Jag kommer. Håll in dina hästar.
- Sheriff kontoret. - Ottaway?
Lindsay. Jag är glad att du ringde. Jag är orolig för dig.
- Jag har försökt att få tag på Larkin. - Larkin är död.
Vad hände?
Finns många människor här som hoppas att du kan sprida lite ljus över det.
- Vad menar du? - Har du inte tittat på nyheterna?
- De säger att du gjorde det. - Va?
Din pistol. De... Vi hittade den här på kontoret.
Matty hals var avskuren, och du sköt två gånger.
- Vi har kulan och mässingsföremålet. - Du måste tro mig har inte dödat Matty.
Lins, jag tror dig.
Jag kastar inte in mig med de där killarna. Jag har känt dig länge.
De tror att de har fått ett mål mot dig.
Allt det här kommer att klaras upp snabbt om du överlämnar dig själv-
-till myndigheterna och lita på att det ordnar sig.
Har dig.
Lins? Lins? Lins!
Ja.
Okej. Väg 7. Landsväg 19. Vi måste dit snabbt och genskjuta dem-
-före varje myndighets agent anländer. Vi är två minuter bakom er.
Reardon ringde precis in. De spårade det.
- Kom igen, nu åker vi. - Din mat är här.
Jag mår inte så bra. Nu åker vi.
Hallå!
- Hur blir det med notan? - Ja.
Om mitt huvud inte satt på mina axlar, skulle jag glömma det också.
- Fortsätt. - Stilla!
- Placera ditt vapen på bordet. - Ta det lugnt där, herrn.
Gör som jag säger.
Okej.
God morgon.
- Hitta den satans nyckeln, Don! - Upp med dig!
In i bilen.
Var inte att din Elky?
- Är mannen och kvinnan ännu där inne? - De åkte iväg i hans Elky.
Ge mig HS-50.
Kör, kör!
Där är de.
- Lindsay. - Tror att jag slog mig i skallen.
Isaac.
Ramma honom.
Jag hoppas att han hade bilbälte på sig.
Släpp inte taget, Isaac.
Hör upp, människor. Vi är här i en jakt efter en individ,
som vi tror är vice sheriff Lindsay Reardon. Har några frågor att fråga er.
- Inga frågor. - Fan också.
Ja. okej. Bra.
Är en vattendelande kulvert som dränerar i tre riggar nedanför.
Vi måste söka genom alla. Sättet vädret kommer på gör att det kommer ta ett tag.
- Om de är där kommer vi hitta dem. - Det är jag säker på att ni gör.
Innan ni gör det, måste ni städa upp den här röran.
Myndigheter kommer att vara här snart. När de kommer hit, måste vi vara borta.
- Förstår du? - Ja, sir.
Den dåliga nyheten är att jag inte tror de kommer hitta dem.
Vilket innebär att det är mycket troligt att de fortfarande är på flykt.
Vill du höra de goda nyheterna?
Den goda nyheten är att Isaac ännu uträttar långt utöver förväntningarna.
De var män, Simon. Inte namnlös statistik på vissa rapporter.
De var riktiga män. Med familjer.
Du visade mig det krig som alltid ute- sluter män med familjer från slagfältet.
Det här är inte ditt personliga korståg. Människor är i fara.
Du måste informera myndigheterna om vad som hände här.
Vad tror du din arbetsgivare tycker om det? De har finansierat projektet.
Jag skulle tro att det gör dem till ansvariga också.
Som du, ms Fraser.
Bra försök, Simon. Jag tänker inte spela det där spelet.
Det är inget spel.
Jag behöver vila.
Hörde du mig? Faktiskt, jag behöver vila.
Vi har inte hört nåt.
De har dragit sig tillbaka.
- Hjälper det där dig? - Vadå?
När du rör den.
Jag vill gärna tro det.
Din hand är varm. Är du okej?
Min kroppstemperatur är hög pågrund av min metabol grad.
Du är kall.
Ja, jag är trött. Och det är kallt.
Det är snö på marken om du inte har insett det.
Jag kan hålla dig varm.
Det är bättre.
Få bara inga idéer, okej?
Jag förstår inte.
Historien om mitt liv.
Vadå? Jag kände att du ryckte till.
De är på väg.
Sov du?
Jag har vad man skulle kunna kalla för viloperioder.
- Drömmer du när du vilar? - Ibland ser jag bilder i mitt huvud.
Jag menar, som minnen?
Jag känner inte alltid igen människorna i dem.
Isaac.
Du räddade mitt liv. Tack.
Har du alltid varit så här?
- Vet du vem är du? - Den informationen är hemligstämplad.
Men vet du?
Du vet inte, eller hur? Vi kan faktiskt ta reda på det.
- Hur då? - Jag har lite erfarenhet-
-av att spåra människors förflutna. Låt mig få se din hand.
- Vi måste fortsätta. - Visa mig bara din hand.
Ser ut som de inte vill att du ska veta.
Dina fingeravtryck. Har blivit bort brända.
Ser du? Ser du hur jag har mina?
- Inte den här. - Låt mig få se.
Ser ut som de läkande förmågorna faktiskt kommer till hands.
- Du borde veta vem du är, Isaac. - Varför?
För en persons historia definierar vilka de är.
- Och fingeravtrycket kommer säga det? - Det skulle kunna säga en hel del.
Vi måste bara härifrån först.
De var här, men de är borta nu. Vi går tillbaka upp.
Skyll dig själv.
Nåt du skulle vilja tillägga?
Nej.
Kom igen, vi går.
Fin lastbil.
Den kom med en telefon.
Tror du att du kan få den och starta?
- Ja. - Okej, hoppa in.
Ja, ms. Fraser.
Din skapelsen, kanske är lättare att hitta,
- om vi hade en aning var han är på väg. - Jag tror inte att han vet det.
- Han kanske åkte hem. - Vad menar du med hem?
Tillbaka till labbet.
Förlåt mig, men jag tror det är högst osannolikt.
Slutet av dagen det är allt han vet.
Om det var hans plan kunde han sitta där och vänta på en beväpnad eskort.
Han har gjort allt för att undkomma oss.
Låt oss bara kalla det en aning. Jag går tillbaka upp.
Där.
Jag vill rapportera en iakttagelse på vice sheriff Reardon.
Den som dödade sin partner. Nej, jag är säker på att det var hon.
Jordbruks marknaden på väg nio. Ja. Hon körde en grön Elky.
Mitt namn? Mrs. Isaacson.
Kom igen, kom igen.
Nu åker vi, grabbar. Kom igen. Skynda.
Titta på det. Småstadspoliser. De är snabba, va?
De åker. Okej. Vi går runt på baksidan.
Bara en.
Jag har hittat nåt.
- Vem är Wesley Hall? - Det är du.
Det står att du åtalades för första gradens mord.
- När då? - För fyra år sedan.
Vem dödade jag? Vem dödade jag, Lindsay?
Jag vet inte. Det står att du är död.
- Jag är inte död. - Jag vet det.
Låt mig stänga den här filen. Jag vet vart man ska gå härnäst.
- Jag heter Wesley Hall. - Tyst. Han kan höra dig.
- Men Lindsay, jag heter Wesley Hall. - Och jag försöker läsa det här.
Det står att du dödades för 3 år sedan när du försökte rymma från fängelset.
- Kan du ta reda på vem jag dödade? - Jag letar fortfarande.
Lindsay.
Jag behöver luft.
MÖRDAREN DR. WESLEY HALL. DÖMD TILL LIVSTID FÖR MORD PÅ SIN FRU OCH DÖTTRAR.
Lindsay.
Du hette Wesley Hall. Och du dödade din fru.
Du dödade dina två döttrar.
Du mördade din familj.
Du kommer inte ihåg, eller hur?
Jag har inga minnen.
VÄLKOMMEN TILL GRANTFORD
- Anläggningen är i närheten. - Hur vet du det?
För de är det första jag såg när jag flydde.
Du sprang en lång väg.
- Sväng ner på nästa gata. - Det är ju där.
Snälla, Lindsay.
Okej.
Lyssna, jag försökte.
Jag har kört alla personliga bioprogram vi har igen och det leder ingenstans.
- Vi måste hitta honom. - Det är därför vi går tillbaka-
- till de ursprungliga vävnaderna. - Nej!
Varför inte? - De samlades inte in med avsikt-
-för att skapa en ny Isaac.
- Men med viss bestämd tid. - Tid är vad vi inte har.
Har inte fått ytterligare 2 års finans- iering för att börja om från början.
Har spenderat 20 år med att utveckla det här från inget annat än en instinkt-
-för möjligheterna till matematik och kemi och de kliniska prövningarna.
Förlust efter förlust. De tigger om finansiering. Och jag skapade en ny man!
Gode Gud.
De är leksaksbyggsatser i jämförelse.
Och du tror att jag ska låta det ryckas ur mina händer i sista minuten?
Så när han hittas, kan nån annan dölja mitt arbete.
Som en förändring av hårfärg eller ras och ta åt sig äran?
Jag spenderade 20 år i skuggorna för en sak. För allt Isaac är. Är även mitt.
Du förlorade honom, du hittar honom.
Isaac?
Jag dödar, Lindsay.
Det är vad jag har blivit programmerad att göra.
Men jag vet inte varför jag skulle ha velat döda dem.
- Det här måste få ett slut. - Vart ska du?
- Jag måste stoppa det. - De kommer döda dig.
- Då ska jag dö. - Hallå! Det fungerar inte så här.
Följ inte efter mig.
Ja, ja.
- Bara en till variation. - Okej.
- Simon! - Ja.
- Lite sent för aprilskämt. - Det är sant.
Jag är ledsen, men jag fattar inte skämtet.
- Jag vet om Isaac. Jag vet allt. Sitt! - Ja. Jag har en idé.
Varför lägger du inte ner vapnet så vi kan ha en riktig pratstund.
Jag mår bra. Prata på du.
Men finner det ganska svårt att tala med ett vapen i ansiktet det är personlig...
Håll käften.
Tyler. Tänk inte ens på det,
om du inte vill smutta genom kvälls- maten med ett strå resten av ditt liv.
- Så vad vet du om Isaac? - Ett par saker. Ditt och datt.
Jag föredrar att höra dem med dina egna ord dock. Nu.
Med testen som vi körde, var all hans kapacitet fulländad.
Simulerade uppdrag, kontrollade omständigheter,
han har uträttat utöver förväntningarna. Han var definitionen av dödsmaskinen,
- men den var simulerad. - Och det var inte tillräckligt.
Nej. Vi var tvungna att se det med den äkta varan.
Det var då jag bestämde mig för att använda fångar.
Vi behövde testa för att se om han skulle döda på order.
- Han skulle bli avrättad i alla fall. - Ovilligt dödsstraff och frågorna åt sidan.
- Är ingen politiker utan vetenskapsman. - Fortsätt prata.
Isaac ideologi av någon anledning kunde inte stödja kallblodigt dödande.
Att döda en person som inte införde ett direkt hot eller upplevd fara-
-sätt hans psyke i en kris och han var tvungen att fatta ett beslut.
- Han bröt sig ut. - Ja.
Låt mig bara fråga er nåt, ms Fraser.
När det är dags för dig att att ta det där beslutet,
tror du att du kommer att kunna trycka på avtryckaren?
Jag vet inte. Det är ditt labb. Vill du testa mig?
Låt oss prata om Wesley Hall.
Nej, lyssna bara på mig, okej? Få dem till Grantford på engång.
- Så du vill att jag ska tillkalla FBI. - Nej.
Jag vill att du ska vända dig till FBI agenten som står bredvid dig
och få honom att ringa upp närmaste fältkontor och få hit dem på engång.
Har ni haft nog med tid att spåra mitt samtal eller behöver ni adressen igen?
- Nej, vi har den. - Bra.
För en vetenskapsman, är du dum.
Ms Fraser, några andra lysande planer?
- Det är Isaac. - Var?
- Han var nyss här! - Byt kameror.
Vad i helvete är han?
- Du måste vara Isaac. - Ge dig iväg.
- Jag vet vem du var. - Jag var Wesley Hall.
- En dömd mördare. - Nej, du var vetenskapsman.
Du var Simon Harts partner.
Jösses.
- Varför skulle jag dödat min familj? - Jag vet inte.
- Kanske Simon. - Vadå?
Jag tror kanske han hade nåt med det att göra.
Ge dig iväg.
Okej, okej. Jag är på din sida.
Verkligen? Varför följde du efter oss? Jag såg dig med dem.
- Var är Isaac? - Han är kvar där inne.
- Ta mig dit. - Du gör ett mycket stort misstag.
- Vice sheriff Reardon. - Fan också.
Om Isaac spenderar mig ett besök, kunde inte du vara långt efter.
Kommer ni närmare, blåser jag ut hennes hjärna.
Jag har inte sett nåns hjärna blåsas ut på ungefär en dag nu.
- Jag är allvarlig. - Som en hjärtattack?
Du gör honom en tjänst. Jag känner till om Wesley Hall. Lindsay, snälla.
Du är underlägsen.
Jag föreslår att om du vill se din vän Isaac igen, lägger du ner vapnet nu.
Låt oss säga på engång.
Simon Hart. Trevligt att träffas.
Hej, soldat, välkommen hem.
Vänta tills du ser vad jag ska göra med dig nu.
Jag måste erkänna, grabben. Du är snabb.
Ja det är jag.
Isaac?
Lindsay.
Hej, Wes.
Vad tycker du om vår säkerhetsfälla? Mycket specifik mikrovågs frekvens.
Kastar om varje nanorobot i ditt system till en total oordning.
Måste vara oerhört smärtsamt.
Föresten tack för din tid, vice sheriff men jag behöver inte längre din hjälp.
Jösses vad du ser frisk ut, Wes. Minus ett par hundra kul träffar naturligtvis.
Du har alltid varit den sentimentala typen, eller hur, Wes?
Du ville hålla med mig.
När jag föreslog att använda interner för våra experiment-
trodde du att de skulle vara volontärer. Volontärer!
Du såg hur väl volontärtjänsten utarbetades för de väpnade styrkorna.
Hundratals avhoppare utomlands.
Offentliga protester över dödsfall på 1000 av landets bästa och mest begåvade.
Samtidigt har våldtäktsmän, skurkar och mördare tagit upp plats bakom galler-
-på skattebetalarna bekostnad. Fängelser är fulla av potentiella soldater.
De förkastade samhället. De borde vara volontärer.
Men du ville rädda det privilegium själv.
Började testa fas ett narkotika själv.
Du har ingen aning om att jag redan gjort omfattande kontakter-
-inom den militära industrins byggnad som stödde min plan.
Och du fick reda på det och äventyrade allt.
Du sa att du inte längre kunde lita på mig. Låt mig säga dig-
-lite brist på förtroende mellan företags partners är farligt.
Du dödade min familj.
Nej.
Nej. Mr Beck gjorde det. Han dödade din familj.
Men när du befanns skyldig till deras mord, gjorde det att de gick smidigare.
Även om du inte gjorde det enkelt att kopiera din fas ett forskning.
Nåt om att alla dina filer hade förstörts.
Det är därför som jag ordnade tillbaka dig hit för fas två till fyra.
Utan professionell respekt för dig, naturligtvis.
Vet du vad, Wes?
Ska steka din hjärna tills det bara finns nog kvar till en sked i provröret.
Sen kommer jag skrapa upp DNA och vävnadsproverna, och bygga upp dig igen.
Men den här gången kommer jag att göra det rätt.
Du ser? Du är inte den enda övermänskliga här.
- Är du okej? - Ja, jag kommer klara mig.
Tack, Lindsay Reardon.
Beröm.
Öppna din hand.
Du har en skurk att fånga.
Okej, stanna. Händerna på huvudet. Gör som jag säger.
Okej. Jag gör vad du än säger. Gå bara in där för fan.
Ner på knä. Ner på knä!
Nej, inte jag. Där inne!
Lyssna, Isaac...
Isaac, snälla. Snälla. Lyssna på mig.
Det hela slutar här.
Din programmering kommer inte tillåta dig att självförstöras.
Du förstod aldrig den mänskliga naturen.
- Verkligen? - Ja, Simon.
Du måste vara mänsklig.
HAN OFFRADE VAD HAN VAR. FÖR VAD HAN SKULLE BLI.
Text: Djmange
www.SweSub.nu - Vi önskar er en God Jul!