UBICA
Neverovatno je koliko se fizički iscrpiš kad ne radiš ništa.
Ako nisi u stanju da izdržiš dosadu,
ovaj posao nije za tebe.
Prvo poglavlje -> PARIZ/meta
Pariz se budi drugačije od bilo kog drugog grada.
Polako.
Bez dizelske buke Berlina ili Damaska.
Ili neprestano užurbanog Tokija.
Mornar Popaj je to verovatno najbolje rekao.
"Takav sam kakav sam."
Nisam izuzetan.
Samo sam izdvojen.
Smatraj se srećnim ako nam se putevi nikada ne ukrste.
Osim što sreća ne postoji.
Kao ni karma, ili nažalost, pravda.
Koliko god bih voleo da se pretvaram ovi koncepti postoje,
to jednostavno nije tačno.
Čovek se rodi, živi svoj život.
I na kraju, umre.
U međuvremenu: "Radi šta ti je volja i neka ti to bude Zakon."
Kao što to kaže...
neko.
Ne mogu da se setim ko.
# Pa, pitam se...
140 miliona ljudi se rađa svake godine. Manje-više.
# prigušeno plačem...
Na svetu ima oko 7,8 milijardi stanovnika.
# Pitam se, da li ti...
Svake " 1.8 ljudi umre.
# polumrtav sam...
Dok se iste te " rađa 4,2.
# molim te zadrži me u sećanju...
Ništa što sam ikada uradio neće se odraziti na tu statistiku.
Skepticizam se često pogrešno smatra cinizmom.
Većina ljudi odbija da veruje da život posle smrti
nije ništa više od hladne, beskonačne praznine.
Ali ja to prihvatam,
zajedno sa slobodom koja dolazi sa priznavanjem te istine.
Shvatio sam da trenutak kad dođe vreme za akciju
nije kad je rizik najveći.
Pravi problemi nastaju u danima, satima, i minutima koji prethode zadatku,
i minutima, satima i danima nakon toga.
Sve se svodi na pripremu,
obraćanje pažnje na detalje, i ponavljanje,
ponavljanje, i ponavljanje.
Ne ostavljajte ništa forenzičarima...
njihovim pincetama, torbama, i DNK kompletima.
I izbegavajte da budete viđeni.
Što je nemoguće u 21. veku.
Dakle, barem izbegavajte da vas zapamte.
Zadržite smirenost. Samo produžite dalje.
Prerušen sam po uzoru na nemačkog turistu koga sam video u Londonu.
Niko zaista ne želi da priča sa nemačkim turistom.
Parižani ih izbegavaju kao što ostatak sveta izbegava pantomimičare.
U Francuskoj ima 1.500 Mekdonaldsa.
Dovoljno pristojno mesto da dobiješ 10 gr proteina za evro,
pored ostalih 46 miliona ljudi koje posluže svake nedelje.
Voleo bih da mogu da ti kažem kada će se pojaviti,
ali prema onome što znam, očekuje se. To je jedino što znam.
Halo? Jesi li još tu?
Prošlo je 5 dana. Odradiću ga danas ili sutra. - Pošteno.
Ne moram da te podsećam, ako ne obavimo posao... - Mi? - Da.
Mi ne naplaćujemo, troškove podmirujemo sami.
Samo me pozovi ako se u naredna 24 sata ništa ne desi.
Pa ćemo videti.
Hal...
"To je svet u kome je čovek čoveku vuk".
Da ponovo upotrebim prikladan kliše.
"Snađi se kako znaš i umeš."
"Ubij ili budi ubijen."
"Najsposobniji opstaju."
Zar nije takva ljudska priroda?
One koji vole da veruju u ljudsku dobrotu,
moram da pitam: na osnovu čega to verujete?
Nekada sam često rezervisao preko Airbnb-a.
Ne više.
Ti superdomaćini vole da snimaju skrivenim kamerama.
Teše se činjenicom da su 70 do 80 % nepravednih osuda
direktan rezultat svedočenja očevidaca.
Ipak, potrebno je samo nekoliko epizoda "Dateline"
pa shvatiti da postoji bezbroj načina za propust.
Ako se setite 10.-tak, vi ste genije.
Ja nisam genije.
Od nastanka sveta, nekolicina je uvek iskorišćavala gomilu.
To je kamen temeljac civilizacije.
Krv u malteru koja povezuje sve cigle.
Šta god je potrebno,
pobrinite se da ste 1 od nekolicine, ne 1 od mnogih.
Kod posla snajperiste, udaljenost je jedina prednost.
Sve ostalo što podseća na vatromet,
razbijanje stakla, krici... Sve je to mana.
Što se tiče slučajnih prolaznika,
svi se oni rasplinu.
Ratni veterani to zovu tunelski vid.
Ja to zovem "profesionalnom srećom"...
Jebote.
Besposlenost čoveka najčešće vodi u propast.
To nije baš Dilan Tomas, ali bi trebalo da bude.
Nekako uvek ispadne da su najdosadniji poslovi oni kojima je cilj da šokiraju.
Rad izbliza mi je čak prirastao srcu.
Inscenirani udesi, postepena trovanja.
Bilo šta sa malo kreativnosti.
Kada sam poslednji put nekoga onako lepo i tiho utopio?
Geri Ridžvej, ubica iz Grin Rivera,
ubio je najmanje 49 žena u 20 godina.
Nije znao da sastavi rečenicu.
Ali bio je savestan.
Odradio sam svojih 10.000 sati.
Osim toga, na ruku mi ide i umor predstavnika zakona.
Koji su zatrpani poslom.
Ted Vilijams je nabio prosek od 34,4 %.
Meni bi bio 1.000 %,
osim što ne mislim da sam zaslužan što je neki mafijaški knjigovođa umro od infarkta.
To je jedini put kad su nikotin, crveno meso i bračni stres
odradili posao umesto mene.
Među mnogobrojnim lažima američke vojne industrije
meni je i dalje omiljena tvrdnja da se uskraćivanje sna ne smatra mučenjem.
Budnost je presudna.
Čak i najdisciplinovaniji um može postati umoran,
nestrpljiv, brzoplet, nemaran.
Muzika mi dobro dođe da mi skrene misli.
Da se usredsredim.
Čuva unutrašnji glas od lutanja.
Moj procedura je čisto logistička,
usko fokusirana namerom.
Nisam ovde da zauzimam stranu.
Nije na meni da formiram bilo kakvo mišljenje.
# Reši se stidljivosti, to je kriminalno vulgarno...
Ko god može da me priušti, ne treba da gubi vreme da me pridobije za neki cilj.
Ne služim Bogu ni državi. Ne nosim nikakvu zastavu.
# Radim li stvari na pogrešan način?
Ako sam efikasan, to je zbog 1. jednostavne činjenice.
Mene baš zabole za sve.
# Ja sam sin
i naslednik
Na ovoj udaljenosti, pad podzvučnog zrna nije problem.
Samo treba da puls spustim ispod 60 i odmereno pritisnem okidač
tako da starinsko staklo ne promeni putanju.
# Radim li stvari na pogrešan način?
# ja sam ljudsko biće, i potrebno mi ja da budem voljen
# kao što žele i svi ostali
Drži se svog plana.
Predviđaj, ne improvizuj.
Ne veruj nikome.
Ne prepuštaj prednost drugima.
Vodi samo onu bitku za koju si plaćen.
Nemoj imati empatiju. Empatija je slabost.
Slabost je ranjivost.
U svakom trenutku se zapitaj: "Šta ja imam od toga?"
# Postoji klub, gde bi...
To je cena.
# mogla bi upoznati nekoga ko te zaista voli
Tome se moraš posvetiti.
# I stojiš sama i odlaziš...
Ako želiš da uspeš.
# i plačeš, i želiš da umreš
Jednostavno je tako.
Jebi ga.
E, ovo...
ovo još nisam doživeo.
Š- B- U- DŽ- V- B.
Šta bi uradio Džon Vilks But? (ubica Abrahama Linkolna)
Nitrometan. U automatizovanom obliku.
Mogao bih i da izribam oči i obrijem jezik. Svodi se na isto.
Uradio si ono što si mogao.
Smiri se. Diši.
Poprilično milja ste skupili, gdine Anger.
Svaka čast. Uživajte.
Kako je ovo moglo da se desi? Nečuveno. - Ipak se desilo.
Da to kažem klijentu: "Desilo se?".
To je problem. Jebeni problem, u najmanju ruku.
Ko zna kada će nam se pružiti sledeća prilika.
Bog te jebo.
Ponudiću mu da to ispravimo. Reći ću mu da ćemo preduzeti šta god bude trebalo.
Javi mi čim...
Pasoš.
Kačket.
Pažnja, uskoro počinje ukrcavanje putnika na let 1258 za Santo Domingo.
Nudimo besplatne putne vaučere onim putnicima
koji su spremni da prihvate kasniji let.
Ako ste zainteresovani, obratite se našim službenicima.
Hvala što ste se odrekli svog mesta, gdine Banker.
Ostvarili ste pravo na vaučer za sobu,
kao i besplatno piće na sutrašnjem letu.
Letite sutra rano ujutru direktno u Santo Domingo.
Stavite tamo.
Da vam stavim... - Ne, hvala.
Hvala, ser.
# Verovatno te više nikada neću videti
Drugo poglavlje -> DOMINIKANSKA REPUBLIKA/Skrovište
# Daj mi razlog
# da te volim
# daj mi razlog da budem
# žena
# želim samo da budem žena
# to je sve što želim da budem
# to je sve što že...
Intenzivna nega? - 4, 4! - 4.
O, ne. - Nemoj da ti čuje glas.
Treba da se naspava. Prate ima li unutrašnje krvarenje.
Dobila je 2. transfuziju i nakljukali su je lekovima.
Bilo ih je 2.. Može da ih opiše. Nisu se maskirali. 1. je bila žena.
Nije bila pljačka. Rekla mi je da...
Mogla bi... - Polako.
"Ima i gorih stvari od onoga što su mi uradili." Stalno mi je to ponavljala.
Možeš li da zamisliš? Gorih stvari?
Rekla mi je da je tokom napada
ubola čoveka, protrčala kroz staklo, sakrila se u džungli... - Markuse, diši.
Otišli su u zelenim kolima sa svetlom na vrhu.
Kao na jebenom taksiju. Zamisli!
Zna da nešto sme, a nešto ne sme da kaže, ako je budu ispitivali.
Sve ovo vreme si bio veoma ljubazan prema mojoj sestri. Ona te voli.
Naučio sam da ne treba da se petljam. Ali ovo... - Markuse.
Došli su po tebe, a nisu hteli da ostave svedoka.
Markuse, slušaj me veoma pažljivo.
Obećavam, kunem ti se, da se ovo nikada više neće ponoviti.
Dovoljno je dobro da putuje, i danas će biti transportovana
u privatnu bolnicu u Punta Kani po dogovoru.
Ne. Ne smeš da pokušavaš...
Jesi li dobro?
Daj da te vidim.
Bojala sam se da bih mogla nešto da kažem.
Ali nisam.
Bez obzira šta su rekli, i šta god je on radio,
nisam im ništa rekla. Ne samo o tebi. Ni o čemu.
Bio bi ponosan na mene.
Bila sam jaka. - Znam da jesi.
Koliko je loše?
Videću i sama, zar ne?
Rekla sam sebi:
"Ako ne izdržim, ako ne preživim,
nikada ga više neću videti."
Ne bih mogla da podnesem.
Pa sam se zainatila.
Odmori se sada. - Dobro.
VOZAČ: LEO RODRIGEZ
NA RUKE DOLORES, ADVOKATSKA KANCELARIJA E. HODŽIS
Obavezan potpis
Želite li da ovo ide hitno?
Za tu cenu biće isporučeno za 2 dana,
u okviru radnog vremena, gdine... Medison.
Ti si kriv, Leo, što mešam poslovni i privatni život.
Drži se plana.
Predviđaj, ne improvizuj.
Ne veruj nikome.
Ne prepuštaj prednost drugima.
Vodi samo onu bitku za koju si plaćen.
Izvinite, kasnim. Nemoj imati empatiju.
Empatija je slabost.
Slabost je ranjivost.
U svakom trenutku se zapitaj:
"Šta ja imam od toga?"
To je cena.
Tome se moraš posvetiti.
Ako želiš da uspeš.
Vrlo jednostavno.
Sranje, čoveče. Tek mi je počela smena.
Pokazaću ti, važi?
Uzmi, čoveče. Unutra ti je i kurton. Slobodno se posluži.
Uzmi i novčanik ako želiš. Šta još? Hoćeš moj radio?
Reci mi koga si povezao pre 3 dana, Leo.
Molim? Pre 3 dana?
Čekaj. Nemoj! Reći ću ti.
Onog čudaka i ženu? S privatnog aerodroma. Na njih misliš?
Pokupio sam ih oko podneva. Sećam se da je bilo je pre ručka.
Čekao sam, nigde nije bilo nikoga. Loš dan, loša nedelja.
Hteo sam da odem kad je sleteo aviončić, pa sam ostao.
I stigoše 2 potpuna ludaka. Devojka kao štapić.
A tip sa njom? Treba ga voditi na uzici. Usereš se kad ga vidiš.
Reci mi apsolutno sve o njima čega možeš da se setiš.
Nema problema. Samo sam ih vozio.
Rekli su, vožnja u oba smera, autoputem 1 na sever,
a onda duboko u prokletu džunglu, nema kraja.
Pokazali su mi na Guglu gde da ih dovezem.
Morao sam da ih poslušam.
Došli smo na privatni posed, a ja je trebalo da ih čekam.
Nije ih bilo jedno sat vremena.
Sledeći izlaz.
Bio sam gladan, i nije me bilo briga koliko će taksimetar otkucati.
Hteo sam da ih ostavim. To ne smem, ali zamalo jesam.
Uvuci se ovde.
Vratili su se posle zalaska sunca. Tipu je noga bila sva krvava i sjebana.
Hteli su da ih vratim na aerodrom, pa sam to i uradio.
To je to.
Mogu li?
Hoćeš ti jednu? Pitaj me šta god hoćeš. Bilo šta.
Ne znam ko su oni. A ni ne želim da znam ko si ti.
Uz dužno poštovanje.
Kako bi bilo da izađem i ostavim ti ključeve? Vratiću se peške...
I...
To je sve, gdine Kaningem. Srećan put.
# Oh, šećeru
# šećeru, samo sam se šalio kad sam rekao
# bilo bi u redu da budeš prebijena u svom krevetu
Treće poglavlje -> NJU ORLEANS/Advokat
Nju Orleans. Divni, vlažni Nju Orleans.
1.000 restorana, a jedan jelovnik.
Tamo me je dobri stari profesor Hodžis ubedio da odustanem od studija prava
i pokušam da ga zaobiđem.
# Bio sam srećan u izmaglici pijanog sata
# ali nebo zna da sam sad očajan
# Oh, bio si predugo u kući, rekla je
# I prirodno da sam pobegao
# U mom životu
# vreme...
# Ljudima kojima je svejedno jesam li
# živ ili mrtav?
Postoji više od 50.000 skladišta u SAD.
Ja imam rezervisan prostor u 6.
Jednom kad automatske uplate presuše,
zamišljam epizodu Skladišnih ratova u kojoj će obiti katanac u mom skladištu
i videti šta je unutra.
# Ne želim da je vidim
PRODAVNICA ALATA # misliš li stvarno da će se izvući?
# misliš li stvarno da će se izvući?
# Misliš, ooh, ooh, ooh
# devojka je u komi znam, znam, ozbiljno je
# Moja jedina slabost je navedeni zločin
# Ali planovi za budući rat
# Bilo je sve što sam video na Kanalu 4
# Svetski lopovi
# Ujedinite se i preuzmite
# Svetski lopovi, preuzmite...
Dolores. Jesam li ti nedostajao?
Nadzorne kamere i brava na automatsko zaključavanje iz 80-ih.
Zastarela rešenja za stvarne bezbednosne probleme.
Ej!
Hvala ti puno, čoveče. Spasio si me.
3, 1.000. 4, 1.000.
5, 1.000. 6, 1.000.
7, 1.000.
Jedva čekam. - Znam.
Jel' sve u redu? - U redu je. Samo jedna danas? - Samo jedna. - Gospode.
Prijatan dan. - Vidimo se.
Zdravo, Dolores. - Zdravo. Kako...
EDVARD HODŽIS ADVOKAT ZA MEĐUNARODNU TRGOVINU
O, Bože! O, Bože!
- Prestani to da ponavljaš.
Šta je bilo, Dolores? - Žao mi je, ser.
Rekao sam ti da šaljem e-mejl...
Bože dragi.
Zašto si uopšte dolazio ovde?
Ovo ne liči na tebe, prijatelju. Hoćeš li da mi objasniš?
Ne znam šta bih ja mogao da ti kažem, a da je vredno rizika u koji si se upustio.
Hajde. Kako god on kaže.
Ludost. Nema druge reči za ovo. Ludost.
Nisi valjda ljut na mene.
Izvinite. Otvorila sam spoljna vrata. - Dolores. - FedEks...
Ja tebi treba da se izvinim. Zaista mi je žao.
Očigledno je u pitanju neki nesporazum.
Molim te, udahni.
Razmisli na trenutak.
Rešićemo ovo za trenutak, dušo. Obećavam ti.
Kad shvati koliko je nepromišljen.
Otišao si kući? Kako si mogao ako si znao da su mi ruke...
Morao si da znaš da mene niko ništa neće pitati.
I ipak si otišao kući? - Ko su oni?
Ko su oni? Pre svega, koga briga?
Jedva sam bacio pogled na fakturu, ali to je nebitna stvar.
Kad neko promaši metu, posledice su automatske.
Koliko god za žaljenje, one su obaveza prema klijentu i branši.
Bio sam primoran da se iskupim veoma besnom, veoma moćnom čoveku.
Nikad ne bih ni pomislio da ćeš stvarno otići kući.
Nikada.
Koji ti je kurac? To je tako detinjasto.
Mada još uvek nije kasno. Ovaj debakl može da se reši.
Ali samo ako nestaneš, a pretpostavio sam da već jesi.
Imaš više novca nego što ti treba, poprilično zahvaljujući meni.
Zašto ga onda ne trošiš na drugom kraju sveta pod nekim pseudonimom?
Ne veruješ mi. Nemaš poverenja u mene.
U redu. Sam sam za to kriv.
Ali posle toliko vremena, i uloženog truda,
mislio sam da se razumemo. - Tu je negde.
Znam da imaš kopije, Edi. O meni, svima, svim operacijama.
Ti to nikad ne bi stavio u "Cloud",
niti bi izneo iz ove kancelarije.
Tako nešto ne postoji.
Sve čime sam se bavio bilo je na ta dva laptopa.
A sada nema više ničega.
Koga pokušavaš da zastrašiš?
Nećeš uspeti. Ovde nema ničeg dobrog.
Jedini logičan izbor za tebe je da se odmah okreneš, izađeš odavde,
i prigrliš svoj sledeći život.
Želim ti sreću.
Polako ćeš se ugušiti, a onda ću te se rešiti.
Nekoliko fragmenata tvog fušerajskog posla možda će ostati zagonetka,
ali pošto ćeš potpuno nestati, potraga se neće pomaći sa mrtve tačke.
Osim ako...
Trebaju mi te informacije, Edvarde. A tebi ponestaje vremena.
Jebi se.
Tri eksera od 7,5 cm. Nepušač ranih srednjih godina.
Težak 80 kg.
Trebalo bi da traje 6, 7'.
Sranje.
Drži se plana.
Predviđaj, ne improvizuj.
Vodi samo onu bitku za koju si plaćen.
Ne veruj nikome.
Preklinjala bih da ima ikakve koristi.
Imam imena koja tražiš. Znam ko su oni.
Ali... pre nego što ti ih dam, želim nešto zauzvrat.
Znam za šta si sposoban, kako možeš da prikažeš situaciju.
Daću ti ta imena,
ali obećaj mi da nećeš ostaviti povoda sumnji.
Molim te. Ne mogu tek tako da nestanem.
Mojoj deci je potrebno životno osiguranje...
Nemoj imati empatiju.
Ipak te preklinjem.
Empatija je slabost.
Slabost je ranjivost.
U svakom trenutku, zapitaj se: "Šta ja imam od toga?"
To je cena.
Tome se moraš posvetiti, ako želiš da uspeš.
Vrlo jednostavno.
Treba li vam pomoć da se rešite tog tela?
Nisam loša osoba.
Nisam.
Datum početka tvog angažmana u Parizu
je bio 28. novembra, pa idi na N.
Pod N, rednim brojem, pronađi 1128.
1, 1, 2, 8.
Prepoznaćeš adresu.
Zbog... PREKORAČENJE
...onoga što se desilo, ima dodatak na poleđini.
Tu bi trebalo da budu 2. šifre za novčane doznake
namenjene podizvođačima koji tebe zanimaju.
Zavedeni su pod brojem računa. - Koji je? - 2, 3, 1... - T.
Opet po rednom broju.
ST. PETERSBURG, FLORIDA BIKON, NJUJORK
PLAĆENO U POTPUNOSTI
Klejborn?
Klijent.
# Došao sam da ti poželim...
Nema nikakve sumnje da je čišćenje mukotrpan posao.
U najmanju ruku.
# Jer si ti zlo
# i lažeš...
Ako ne želiš da se slagalica reši, ukloni komad ili dva.
Ostatak razbacaj.
Kako se ono kaže? 2 puta meri, 1. seci.
# Od one koju si ostavio
# Hoće li priroda od mene napraviti čoveka?
# kad u tom finom autu
# taj šarmantni muškarac...
# nemam fine stvari da nosim
# Ah!
# Uzbuđena sam
Čak i ja moram sam sebe da podsetim:
jedini životni put je onaj iza tebe.
U redu. Vaš je, gdine Kinkejd.
Četvrto poglavlje -> FLORIDA/zver
Za 200 m vaše odredište će biti sa leve strane.
# Zašto me gledaš...
Sunčana država.
# Drveće, da...
Gde još možeš naći toliko istomišljenika?
Izvan zatvora.
Nadam se da ne planiraju da tu prespavaju.
# Da, maska na mom licu Hajde, čoveče.
# Nema lica, nema slučaja...
Idemo redom.
TREBA MI POMOĆ MOLIM VAS POZOVITE POLICIJU
# Glok, je opalio
# Pau, pau, pau, glok, je opalio
# Glok, je opalio
# Pau, pau, pau
# Glok, je opalio
Idemo po novac!
Možda ne bi bilo loše uvesti 30 dana detoksikacije za kreatin.
Dakle, tu si.
Budan. Totalno fokusiran.
Boli li te i kurac?
# I bendovi i bendovi svaki jebeni dan
# Koristim "jebeno" da naglasim reči koje kažem...
Diva, sedi!
Diva, dođi!
Moraću otprilike da procenim
na osnovu prosečnog pitbula teškog između 20 i 25 kg.
Ona zapravo izgleda još krupnije.
Izbliza.
Upozorenje. Sadrži difenhidramin.
Ne uzimajte ako ste alergični na difenhidramin.
Obratite se svom veterinaru
u slučaju povraćanja, dijareje ili prekomernog gubitka dlake.
Diva!
Drži se svog plana.
Predviđaj, ne improvizuj.
Ne veruj nikome.
Vodi samo onu bitku za koju si plaćen.
Izabrao si pogrešnu kuću, drkadžijo.
Ti si onaj iz Dominikanske Republike?
To si ti, zar ne?
Znaš, većina ljudi...
To je cena.
Tome se moraš posvetiti,
ako želiš da uspeš.
Vrlo jednostavno.
Dobro došli, gdine Grant.
Obavestićemo vas čim počne ukrcavanje.
Za povratak kući, nadam se.
Ne još.
Obaveštenje putnicima na direktnom letu 182 za La Gvardiju.
Pozivamo putnike sa malom decom i sve kojima je potrebna posebna pomoć...
Peto poglavlje -> NJUJORK/Ekspert
Na dohvat ruke grada koji nikad ne spava.
Zamalo u centru zbivanja.
Šta to radiš? Živiš među "normalcima".
U ime preduzeća, gdine Meloun, želim vam bezbednu vožnju.
Za aktivnog profesionalca, predgrađe.
Neuobičajen izbor.
Leo mi je rekao da izgleda kao štapić za uši.
Nije mnogo pogrešio.
Vetar, zapadni-severozapadni, duva brzinom od 30 km/h.
Slabi sneg ili susnežica i hladnoća potrajaće do sutra.
Dnevna temperatura - 2°C, noćna - 9°C.
Najviša temperatura sutra - 4°C. Zapadni-severozapadni...
Ovako. Opšte je poznato da kad ženu nađu ubijenu,
glavni osumnjičeni je uvek muž ili momak.
Pogotovo ako nije bila seksualno zlostavljana.
Pa, možda nije opšte poznato.
Ne znam je li to umetnost, ali...
Čekajte...
Toliko dugo sam bila disciplinovana.
Sad se kajem što nisam stalno jela sladoled.
Da donesem jelovnik? - Ne treba. Hvala ti, Karl.
Neće ti smetati ako popijem piće. Listu viskija, molim.
I moju bocu. - Sa zadovoljstvom.
Pod pićem mislim, naravno, na više njih.
Reci mi da je bar Hodžis mrtav. Da je umro u mukama.
Posluži se. Kuvar šalje sve što misli da bi mi se moglo svideti.
Ovo jelo je njegov zaštitni znak. Preukusno je.
Bolje nećeš naći, čak ni u gradu.
Bilo bi nepristojno od tebe da mi se ne pridružiš na mojoj poslednjoj večeri.
Plašiš se da ima otrova?
Pretpostavljam da si posetio prenapumpanog Floriđanina. Nikakva šteta.
Izvolite. - To je bilo brzo.
Mogu li da opišem listu?
Dok ti završiš, sve će biti popijeno.
Živeli.
Nećeš ni da piješ?
Gospode.
Ako ti to nešto znači, ja nikada ne bih uplela tvoju prijateljicu.
Nisam učestvovala u onome što joj se desilo.
Nisam se složila sa njegovim metodama. A i sam si video koliko on
prihvata...
Dobiješ ime, dobiješ adresu. Ništa lično.
Svi smo povremeno morali da eliminišemo nekog civila da bi ostvarili cilj.
Kad sam počela, bila sam iznenađena za šta sam sve sposobna.
Kako je sve bilo lako. Šokantno.
Ipak sam samu sebe uveravala da neke stvari nikada neću uraditi.
Novac je bio motivacija.
Sa kojim sam...
kad bih ga dovoljno skupila, mogla da kupim drugi život.
Još jedna laž kojom sami sebe uveravamo.
Kad si se, na primer, poslednji put zapitao
zašto toliko prezireš onoga koga treba da ubiješ?
Što manje znaš, to bolje.
"Okrutnost jednog čoveka je pragmatizam drugog."
Lovac ode u šumu, i vidi grizlija.
Najvećeg koga je ikada video.
Podigne pušku i opali.
Medved pada, lovac krene napred,
i na njegovo iznenađenje, tamo nema ničega.
Nema medveda, nema slomljenih grančica, nema krvi.
I onda odjednom, grizli ga obgrli svojom ogromnom šapom pa mu objasni:
"Pucao si i promašio. Dakle, sada ću te pojesti ili ću te,
a izbor je tvoj, sodomizirati."
Naravno, lovac bira život.
Sledećeg dana, lovac se vraća u šumu
sa mnogo većom puškom, i opet ugleda medveda.
Nacilja, opali, i medved padne. Lovac se zaleti.
Ni traga od medveda, dok medved ne stane pored njega,
govoreći: "Znaš šta te čeka."
Zatim usledi poniženje.
Narednog dana, lovac se vraća u šumu. Ovaj put sa bazukom.
Ugleda medveda, nanišani ga, opali.
Bazuka se trzne i odbaci ga, on pogleda kroz dim koji se razilazi,
i vidi medveda koji stoji iznad njega, skrštenih ruku.
Medved žmirka.
"Ti zapravo nisi ovde zbog lova, zar ne?"
Mogla sam da stradam u nesreći, u otmici kola, da se polomim na ledu.
Ali ipak si došao ovde.
Da sad vrisnem, opet bih završila mrtva.
Ti bi se izvukao. Najverovatnije.
Ali ne čistih ruku. Zašto rizikuješ?
Željan sam razgovora. - Polaskana sam, ali nije tačno.
Došao si jer nisi mogao da odoliš.
Očekivao si da ćeš sesti preko puta mene s čvrstom verom u sebe.
Kao kad si nedavno naslonio oružje na rame i nekako...
promašio.
Kako je to moguće?
Toliko sam se pripremala za ovaj trenutak,
da sam prestala da verujem da ćeš se ikada pojaviti.
Sve u redu? - Završili smo. Možete sve da odnesete. - Odlično.
Da nemaš možda sladoleda, Karl?
Hoćete li da pogledate izbor dezerta?
Ne. Nema potrebe.
Drži se plana.
Predviđaj, ne improvizuj.
Ne veruj... - Jesmo li stigli? Malo dalje?
Neću da se mešam, ali možda dole pored reke?
Poslednji trenuci... svesna da su mi poslednji trenuci.
Ne bih to poželela ni najgorem neprijatelju.
Što si u ovom slučaju, ti.
Sećaćeš se našeg razgovora.
Hoćeš.
Kada tebi kucne čas.
Neće ti život proleteti pred očima, već moj.
Pretpostavljam da će mom duhu to biti najbolja šansa da te proganja.
Pomozi mi da se izvučem.
Ne veruj nikome.
To je cena...
ako želiš da uspeš.
Ovaj će biti opasan.
S obzirom da je trud koji policija ulaže proporcionalan žrtvinom imovinskom stanju.
Ma ko ga jebe.
Šesto poglavlje -> ČIKAGO/Klijent
Što si bogatiji, to teže ostaneš neprimećen.
Pogotovo ako imaš unikatne tablice.
Balikinoks 9' PEŠKE
Duplikat bežičnog ključa
Stigli ste na vaše odredište.
Mislim da ovaj tip nije iz Mosada.
Sigurno nije iz Mense.
Srećno sa slaganjem reči!
ČLANSTVO: NEDELJU DANA PROBNO
Ne ostavljaj tragove, pokupi sve što visi.
Sajonara, Severna Ameriko.
Molim vas, potpišite se ovde i ovde.
Da sve bude kako treba.
Savršeno. Završili ste poslovanje s nama,
sve je prebačeno na vaš račun na Karibima.
Nadam se da ćemo uskoro ponovo sarađivati, gdine Džeferson.
Samo da pomenem, naši savetnici za upravljanje imovinom
rado će vam izložiti mogućnosti za ulaganja.
Zanimljivo.
Momci, ne tu.
Momci, samo produžite. Hvala.
Evo. Brauning. Smit & Veson. Kolt.
Ako hoćeš nešto drugo, nabaviću ti.
Šta ti se sviđa, čoveče? .380? Džejms Bondu je odgovarao.
Šta kažeš na ovo? 38-ica koja rastura utrobu?
A imam i "Pustinjskog orla", ako ti treba nešto lako prenosivo što bi srušilo i losa.
Očito znaš da koristiš glok.
A nosiš i svoj prigušivač. Svaka čast, čoveče.
Sviđaš mi se, mršavi. Sledeći put ćeš dobiti popust.
Ovo mi je dosta. - Hoćeš municiju? - Ne, hvala.
Neće municiju.
Dobrodošli, gdine Hartli.
1. put ste sa nama, vidim. Uživajte u vežbanju.
Potpuno nova. - Čoveče, izvini.
To nije nenormalno. Nenormalno je voziti se 150 km do posla.
Da. Pa onda kažeš: "Ovo je užas. Ne želim više ovo da radim."
I onda sledećeg dana sve to ponovo uradiš.
Apsolutno si u pravu. - Rekao sam ti. Ne slušaš me.
Pitaš me: "Klej, šta je taj bitkoin? Šta je kratka prodaja?"
Ja ti kažem, i ti se oduševiš.
Ali ovo... Ne slušaš me. - Slušam te.
Pa šta onda da radimo? - Hajde. Idemo.
Bacimo se na posao. - To je kao da si mi rekao da odradimo intervalni trening.
A ja ti na to kažem: "Intervalni? Ne želim to da radim."
Kopirano
Kome treba trojanski konj kad imaš dostavu hrane?
Jer sve je hermetički zatvoreno
sve dok milijarder ne poželi densuke lubenicu.
Došli su po tebe, a nisu hteli da ostave svedoka.
Uplašila sam se da bih mogla nešto da kažem.
Ne znam ko su oni. A ni ne želim da znam ko si ti.
Kad neko promaši metu, posledice su automatske.
Ipak te preklinjem. - Izabrao si pogrešnu kuću.
Kad si nedavno naslonio oružje na rame i nekako...
promašio.
Kad ga budem pogledao u oči, biće mi jasno kako će se završiti.
Mora da postoji neka poreska olakšica.
Očekujem da pomeriš i nebo i zemlju i pronađeš rešenje.
Hej! Nećeš me ti razočarati,
biću razočaran sobom i ostalima što te nismo ranije smenili...
Ko si ti, jebote? Kako si...
U redu.
Ja...
Nazvaću te kasnije, Marvine.
Zvaću te kasnije, Marv.
Prekidam vezu, jebote. Ja...
Da niko ne izgubi živce.
Nisam primetio...
Slušam.
Sigurna zgrada? Božićni bonusi će ove godine biti loši.
Ja... ne držim gotovinu ovde.
Mogu da tražim da je donesu. Ne?
Dobro, kako onda mogu da ti pomognem?
Došao sam da vam pokažem kako je lako doći do vas, gdine Klejborn.
I da vas pitam, imamo li vi i ja neki problem?
Da li mi... Šta? Problem? Ne, naravno da nemamo.
Treba li da znam ko si ti? Jer imena i lica ne pamtim kao nekad.
U redu.
To je adresa. Broj 3, Rue du Grev...
I dalje mi nije...
Samo malo.
Ti.
Nisam znao.
Molim te, saslušaj me. Odgovor na tvoje pitanje je da nemamo problema.
Ne zameram ti ni zbog čega što se desilo.
Ili se nije desilo. To neka bude kristalno jasno.
Odmah nakon incidenta, primio sam telefonski poziv.
Rečeno mi je da plan nije uspeo.
Moj odgovor je bio: "Niko nije savršen."
Priznajem, raspitao sam se šta se obično radi u tim okolnostima.
A oni... on, onaj advokat Hedžis,
me je upozorio da bi u ovom veoma retkom slučaju,
bilo pametno da se osiguram i sprečim bilo kakve negativne posledice.
Sećam se da sam pomislio: "Zašto bi to bila moja odgovornost?"
Molim te, moraš da shvatiš da sve to...
Nisam imao nikakvog iskustva u tome.
Izgubio sam nešto novca, pa sebično, nisam želeo negativne posledice.
Na kraju smo se dogovorili da za dodatnih 150 hiljada trag bude izbrisan.
To je bilo bukvalno sve što mi je rečeno. "Čišćenje u prolazu 3."
Njegove reči, ne moje.
I tako sam deponovao dogovoreni iznos i nisam o tome više razmišljao.
Sve dok...
Pokušavam da kažem, jasno i glasno, da nema nikakvih problema između nas.
Nula.
Što se mene tiče,
kvit smo.
Znatiželjan sam.
Upadnem u tvoj dom u sred noći sa prigušivačem na pištolju,
a ti nemaš pojma zašto sam ja ovde?
Ako budem morao da se vratim,
možda bude radioaktivna mrlja na ivici tvoje omiljene šolje za kafu.
Spora smrt, imaj na umu, od bolne nekroze lica.
Ili tragičan pad u okno lifta koji vodi do tvog penthausa.
Kunem se,
smisliću nešto prikladno.
Epilog -> DOMINIKANSKA REPUBLIKA
Potreba da se osećate sigurnim.
To je klizav teren.
Sudbina je placebo.
Jedini životni put je onaj iza tebe.
Ako u ono malo vremena koliko ga svi dobijemo,
ne možeš da prihvatiš to,
onda možda nisi 1 od nekolicine.
Možda si kao ja.
Jedan od mnogih.
# I ako se autobus na sprat
# zabije u nas
# umreti pored tebe
# je božanstven način da se umre
# i ako nas 10.-totonac
# ubije oboje
# umreti pored tebe
# pa, zadovoljstvo mi je i privilegija
# Izvedi me večeras
# odvedi me negde
# nije mi bitno gde, nije mi bitno, nije mi bitno
# makar ispod zamračenog podvožnjaka
# Pomislio sam, o Bože najzad imam šansu
# Ali tada me obuze čudan strah i jednostavno nisam mogla a da ne pitam
# Izvedi me večeras
# Oh, odvedi me bilo gde
# nije mi bitno gde, nije mi bitno, nije mi bitno
# vozeći se u tvom autu
# nikad, nikad neću poželeti da se vratim kući
# jer je nemam, glupi mladiću
# Oh, nemam je
# Oh, oh
# I ako se autobus na sprat
# zabije u nas
# umreti pored tebe
# je božanstven način da se umre
# i ako nas 10.-totonac
# ubije oboje
# umreti pored tebe
# pa, zadovoljstvo mi je i privilegija
# Oh, tu je svetlo I nikada se ne gasi
preveo: PAYUTTI
Obrada: suadnovic