MORILEC
NA PODLAGI GRAFIČNEGA ROMANA "MORILEC"
Neverjetno, kako naporno je lahko, če ne počnete ničesar.
Če ne prenesete dolgčasa, niste primerni za to delo.
1. POGLAVJE: PARIZ / TARČA
Pariz se prebuja drugače od drugih mest.
Počasi.
Brez dizelskega mletja Berlina ali Damaska
ali nenehnega brnenja Tokia.
Popaj bi verjetno opisal še najboljše:
"Sem to, kar sem."
Nisem izjemen.
Sem samo odtujen.
Srečo imate, če vam nikoli ne prekrižam poti.
Toda sreča ne obstaja.
Kot tudi ne karma,
in na žalost pravičnost.
Želim si, da bi ti koncepti obstajali, ampak preprosto ne.
Rodiš se, živiš svoje življenje
in prej ali slej umreš.
Medtem pa:
"Stori, kar te je volja," bo edini zakon.
Citiram …
Nekoga.
Ne morem se spomniti, koga.
Vsako leto se rodi 140 milijonov ljudi. Več ali manj.
Svetovnega prebivalstva je približno 7,8 milijarde.
Vsako sekundo umre 1,8 ljudi.
Medtem ko se 4,2 rodijo v tej isti sekundi.
Nič, kar sem naredil, ne vpliva na te številke.
Skepticizem se pogosto zamenjuje s cinizmom.
Večina noče verjeti v onostranstvo,
ker ni nič drugega kot hladna, neskončna praznina.
Toda sprejemam to in svobodo, ki jo prinaša priznanje te resnice.
Spoznal sem, da trenutek, ko je čas za ukrepanje,
ni tisti, ki predstavlja največje tveganje.
Prave težave se pojavijo
v dneh, urah in minutah pred nalogo
in v minutah, urah in dneh po njej.
Vse je v pripravi,
občutku za podrobnosti,
malenkosti,
malenkosti
in malenkosti.
Ne pustite ničesar za škrate
s svojimi pincetami, vrečkami za dokaze in vzorci DNK.
In izogibajte se, da bi vas videli.
Kar je v 21. stoletju nemogoče.
Zato se vsaj izognite temu, da vas opazijo. Ostanite mirni in nadaljujte.
Moja preobleka temelji na nemškem turistu, ki sem ga nekoč videl v Londonu.
Nihče ne želi komunicirati z nemškim turistom.
Parižani se jih izogibajo, kot se preostali svet izogiba mimikov.
V Franciji je 1.500 McDonald'sov.
Odličen kraj, kjer lahko zgrabite deset gramov beljakovin za en evro,
skupaj z drugimi 46 milijoni, ki jih postrežejo vsak teden.
Želim si, da bi vedel, kdaj se bo pojavil,
ampak glede na informacije, ki sem jih prejel, je pričakovan. Več ne morem storiti.
Halo? Si še tam?
Minilo je pet dni. Čakam samo še danes in jutri.
Prav. Ne potrebujem te opomniti, da če se ne srečava …
Midva? –Ja, pravzaprav.
Če ne izstavimo računa, krijemo stroške.
Samo pokliči, če mine še 24 ur brez incidentov. Mi prevzamemo.
Prekleto …
"Svet je krut."
Ponovna uporaba primernega klišeja.
"Vsak naj poskrbi zase."
"Ubij ali bodi ubit."
"Preživijo le najmočnejši."
Ni takšna človeška narava?
Tistim, ki radi polagajo usodo v dobroto človeštva,
moram postaviti vprašanje: "Na podlagi česa?"
Včasih sem veliko rezerviral preko Airbnb. Zdaj nič več.
Super gostitelji obožujejo svoje spletne kamere.
Tolažite se z dejstvom, da je do 80 odstotkov napačnih obsodb
neposreden rezultat pripovedi očividcev.
Vendar pa traja le nekaj epizod Datelina,
da spoznate, da obstaja nešteto različnih načinov, da stopite v past.
Če se jih spomnite ducat, ste genij.
Jaz nisem genij.
Od začetka časa so redki vedno izkoriščali številne.
To je temeljni kamen civilizacije.
Kri in malta, ki držita vse opeke skupaj.
Karkoli je potrebno,
zato poskrbite, da ste eni redkih, ne eni izmed mnogih.
Pri nalogah Annie Oakley je oddaljenost edina prednost.
Vse ostalo: prasketanje kot ognjemet,
razbito steklo in kriki …
Vse to so slabosti.
Kar se tiče vmešavanja mimoidočih,
vse postane zamegljeno.
Vojni veterani temu pravijo "tunelski vid".
Jaz temu rečem "sreča v službi …"
Pizda.
Prav brezdelje človeka pogosto vodi v propad.
To ni Dylan Thomas, vendar bi moral biti.
Na nek način so naloge, namenjene temu, da nekoga pretresejo,
vedno najbolj dolgočasne.
Pravzaprav začenjam ceniti "tesno delo".
Inscenirane nesreče, postopne zastrupitve.
Vse z malo ustvarjalnosti.
Kdaj sem nazadnje nekoga dobro in po tihem utopil?
Gary Ridgway, Zeleni rečni morilec.
V dveh desetletjih je umoril najmanj 49 žensk.
Ne bi znal črkovati "muc", če bi mu namignili U in C.
Vendar je bil vesten.
Presegel sem svojih 10.000 ur.
Poleg tega mi pomaga preobremenjena policija.
Preveč primerov.
Ted Williams je bil obsojen na 344 doživljenjskih zaporov.
Jaz bi jih moral prestati tisoč, a si ne bom pripisoval zaslug,
da sem videl mafijskega stavničarja umreti zaradi srčnega napada.
Edino krat, ko je nikotinu, rdečemu mesu in zakonskim težavam
uspelo namesto mene.
Od mnogih laži, ki jih je povedala ameriška vojaška industrija,
je meni najljubša tista, kjer trdijo, da pomanjkanje spanja ni mučenje.
Čuječnost je najpomembnejša.
Tudi najbolj discipliniran um lahko postane zdolgočasen,
nestrpen,
prenagljen, površen.
Menim, da je glasba koristna distrakcija.
Izostri fokus. Preprečuje, da bi notranji glas odtaval.
Moj proces je izključno logističen,
oblikovno ozko usmerjen.
Ne izbiram strani.
Nimam svojega mnenja.
Nikomur, ki si me lahko privošči, ni treba izgubljati časa s prepričevanjem.
Ne služim nobenemu bogu in nobeni državi.
Nimam nobene zastave.
Če sem učinkovit, je to posledica enega preprostega dejstva:
dol mi visi za vse.
Na tej razdalji podzvočni padec naboja ni problem.
Potrebujem samo srčni utrip pod 60 udarci in izmerjen tlak,
tako da starinsko steklo ne more spremeniti smeri.
Držite se svojega načrta.
Predvidevajte, ne improvizirajte.
Ne zaupajte nikomur.
Nikoli ne izkoristite prednosti.
Bijte samo tisto bitko, za katero ste plačani.
Sočutje je prepovedano. Sočutje je šibkost.
Slabost je ranljivost.
Pri vsakem koraku se vprašajte, kaj boste imeli od tega?
To je potrebno.
Čemu se morate zavezati,
če želite biti uspešni.
Enostavno.
Pizda.
No, to …
To je nekaj novega.
W-W-J-W-B-D.
Kaj bi storil John Wilkes Booth?
Nitro. Atomiziran nitro.
Kot bi si drgnil oči in si obril jezik.
Naredil si, kar si lahko.
Dihaj umirjeno.
Živjo.
No, zagotovo imate veliko kilometrine, g. Unger.
Impresivno. Prosim, uživajte.
Kako se je to lahko zgodilo? Nezaslišano je. –Zgodilo se je.
Ali naj svojo stranko obvestim, da se je "zgodilo"?
To je problem. To je milo rečeno problem.
Zdaj je okno priložnosti zaprto za nedoločen čas.
Prekleto.
Predlagal bom, da to popravimo. Da bomo storili vse, kar je potrebno.
Samo povej mi, ko boš …
Potni list.
Kapa.
Potniki za let 1258 v Santo Domingo, vkrcanje se bo kmalu začelo.
Danes ponujamo brezplačne potovalne bone za tiste potnike,
ki so se pripravljeni vkrcati na poznejši let.
O ponudbi se pogovorite z zaposlenimi na vhodu.
Hvala, ker ste prepustili svoje mesto nekomu drugemu, g. Bunker.
To vam daje pravico do sobe nocoj in brezplačne pijače na jutrišnjem letu.
Takoj zjutraj odletite proti Santo Domingu.
Kar naravnost, hvala.
Želite, da postavim … –Ne, hvala.
Hvala, gospod.
2. POGLAVJE: DOMINIKANSKA REPUBLIKA / SKRIVALIŠČE
Intenzivna nega štiri!
O, ne …
Naj ne sliši tvojega glasu. Potrebuje spanec.
Spremljajo notranje krvavitve.
Prejela je dve transfuziji krvi in jemlje zdravila proti bolečinam.
Dva sta bila.
Lahko ju opiše. Nista bila zamaskirana. Ena je bila ženska.
Ni šlo za vlom. Rekla je, da …
Morda bi … –Vzemi si čas.
"Lahko bi mi storila še kaj hujšega."
To je ponavljala.
Si lahko predstavljaš? "Še kaj hujšega?"
Povedala mi je, da je med napadom
zabodla človeka in zbežala skozi razbito termo okno … –Marcus, dihaj.
Pobegnila sta z zelenim avtomobilom s prižgano lučjo.
Kot prekleti taksi. Ali ni to neverjetno?
Poslušaj … Ve, da obstajajo stvari, ki jih ne sme povedati, če kdo vpraša.
Dober si bil do moje sestre. Rada te ima.
Naučil sem se, da ne jočem. Ampak to … –Marcus.
Iskala sta tebe in nista hotela pustiti prič.
Marcus, pozorno poslušaj. Obljubim z vsem, kar je sveto,
da ne bom več dovolil, da se zgodi kaj takšnega.
Dovolj je stabilna za potovanje in prevoz
v zasebno bolnišnico v Punta Cani, ki smo jo uredili zanjo.
Ne, ne smeš …
Si v redu?
Naj te vidim.
Bilo me je tako strah. Strah povedati karkoli.
Ampak nisem.
Ne glede na to, kaj sta rekla.
Ne glede na to, kaj je on naredil.
Nič jima nisem povedala. Ničesar o tebi.
Ničesar.
Bil bi ponosen.
Bila sem močna. –Vem, da si bila.
Kako slabo je?
Kmalu bom videla, kajne?
Rekla sem si, da če mi ne bo uspelo,
da če ne bom preživela, ga ne bom nikoli več videla.
Nisem mogla prenesti te misli.
Zato sem se odločila.
Odpočij si. –Prav.
VOZNIK: LEO RODRIGUEZ
C/O DOLORES E. HODGES, ODVETNIK
OBVEZEN PODPIS
Bi raje poslali čez noč?
Za to ceno bo dostavljeno čez dva dni.
Ob koncu dneva, g. Madison.
Krivim te, Leo, ker si delo pripeljal domov.
Držite se načrta.
Predvidevajte, ne improvizirajte.
Ne zaupajte nikomur.
Nikoli ne izkoristite prednosti.
Bijte samo tisto bitko, za katero ste plačani.
Zamujam. –Sočutje je prepovedano.
Sočutje je šibkost. Slabost je ranljivost.
Pri vsakem koraku se vprašajte, kaj boste imeli od tega?
To je potrebno.
Čemu se morate zavezati,
če želite biti uspešni.
Enostavno.
Sranje, stari. Pravkar sem začel. Morda imam nekaj kovancev.
Ti bom pokazal, prav?
Vzemi, stari.
Notri je tudi kondom. Samo poskrbi zase.
Vzemi denarnico, če hočeš.
Še kaj drugega? Hočeš moj radio?
Povej mi o svojem velikem potovanju pred tremi dnevi.
Kaj?
Pred tremi dnevi?
Počakaj! Ne! V redu, povedal ti bom.
Spaka in gospa, kajne?
Z zasebnega letališča. Onadva te zanimata, ne?
Pobral sem ju okoli poldneva. Bilo je tik pred kosilom.
Dolgo sem čakal. Nič ni bilo. Dolgočasen dan, teden.
Hotel sem že odpeljati, nato pa sta pristala dva reaktivca, pa sem počakal.
In sta se pojavila. Dva blazna güeroja. Gospa je izgledala kot vatirana palčka.
In tip, s katerim je bila? Moral bi biti na povodcu. Izgledal je grozljivo.
Opiši mi svoj čas z njima po svojih najboljših močeh.
Vozil sem ju. Nič drugega.
Rekla sta: "Krožno potovanje." Na sever po avtocesti.
In globoko v prekleto džunglo, kot bi minila cela večnost.
Pokazala sta mi na Googlu, zato sem ju odpeljal tja.
Ne bi sprejela zavrnitve.
Pripeljali smo se na zasebno posest in moral sem ju počakati.
Odšla sta globoko v notranjost. Za eno uro mogoče.
Zavij na naslednji izvoz.
Bil sem lačen in navdušen nad tem, koliko je tiktakal taksimeter.
Pustil bi ju tam. Ne bi smel, toda …
Ustavi tu.
Vrnila sta se po sončnem zahodu. Tipova noga je bila krvava in razbita.
Hotela sta na letališče, zato sem ju odpeljal nazaj.
In to je bilo to.
Smem?
Boš še ti enega?
Vprašaj me karkoli.
Ničesar ne vem o tebi ali njiju. S spoštovanjem.
Kaj pa, če grem ven in pustim ključe? Sprehodil se bom nazaj …
In …
Vse je pripravljeno, g. Cunningham. Želim vam lepo potovanje.
3. POGLAVJE: NEW ORLEANS / ODVETNIK
New Orleans.
Čudovit, vlažen New Orleans.
Tisoč restavracij, en meni.
Dobri stari profesor Hodges me je prepričal, da sem opustil pravo in ga obkrožil.
V ZDA je več kot 50.000 skladiščnih prostorov.
Imam enote v šestih.
Rad si predstavljam, da ko se samodejni depoziti ustavijo,
se bo zgodilo tako kot v epizodi Garažnih vojn,
kjer odprejo ključavnico na enem od mojih in se razgledajo naokoli.
Dolores … Si me pogrešala?
Video nadzor in varnostna ključavnica iz 80. let prejšnjega stoletja.
Zastarele rešitve za resnične varnostne težave.
Hej!
Najlepša hvala, stari. Rešil si mi življenje.
Ena, tisoč.
Dva, tisoč.
Tri, tisoč.
Štiri, tisoč.
Pet, tisoč.
Šest, tisoč.
Sedem, tisoč.
Vse je redu.
Samo enega zame? –Samo enega. –Mojbog.
Lep dan vam želim. –Se vidiva.
Živjo, Dolores.
Živjo. Kako …
EDWARD HODGES TRGOVSKI ODVETNIK
Mojbog! Mojbog …
Mojbog!
Mojbog … –Nehaj to govoriti.
Kaj je, Dolores? –Žal mi je, gospod.
Rekel sem, da moram poslati e-pošto …
Ljubi bog.
Kaj ti je padlo na pamet, da si prišel sem?
To ti ni podobno, prijatelj moj. Bi želel pojasniti?
Ker si ne morem zamisliti ničesar,
kar bi bilo vredno izpostavljenosti, ki jo sedaj tvegaš.
Izvoli.
Karkoli že reče.
Norost.
Za to ni drugih besed. Norost.
Ne moreš biti jezen name.
Žal mi je. Odprla sem zunanja vrata.
Dolores. –FedExov kurir …
Meni je žal. Iskreno se opravičujem.
Očitno gre za nekakšen nesporazum.
Želim te prositi, da zadihaš. Razmisli o tem za trenutek.
Vsak trenutek bo konec, draga. To ti obljubim.
Ko se zave norosti svojih dejanj …
Si odšel domov? Kako si lahko vedel, da so bile moje roke …
Gotovo si vedel, da nimam besede.
Si vseeno šel domov? –Kdo sta bila onadva?
Kdo sta bila? –Koga to briga?
Računa nisem dobro pogledal in mimogrede, nepomemben je.
Posledice, ko nekdo zgreši tarčo, so samodejne.
Čeprav je obžalovanja vredno, gre za obveznost do stranke.
Prisiljen sem se bil oddolžiti zelo jeznemu in močnemu človeku.
Niti v nori domišljiji si nisem mislil, da boš šel domov. Nikoli v življenju.
Kaj, za vraga? To je preprosto otročje!
Ampak ni še prepozno.
Celo ta polom je mogoče rešiti, vendar le, če izgineš,
kar sem domneval, da si tudi storil.
Imaš več denarja, kot ga lahko porabiš, nenazadnje tudi po moji zaslugi.
Zakaj torej nisi na drugem koncu sveta pod tujim vzdevkom in ga ne porabljaš?
Ne verjameš mi. Ne čutiš, da mi lahko zaupaš. Tudi prav.
Mislim, da sem sam kriv.
Toda po vseh teh letih gradnje tega sem mislil, da imava nekakšen odnos.
Tukaj nekje je.
Vem, da imaš rezervne kopije, Eddie. Zame in za vse v ekipi.
Ker tega nikoli ne bi zaupal strežniku ali komurkoli izven te pisarne.
Nič ne obstaja.
Vse, kar sem imel, je bilo na dveh prenosnikih.
In zdaj tega ni več.
Koga misliš, da poskušaš ustrahovati?
Ne bo ti uspelo. Nimaš prednosti.
Tvoja edina logična izbira je,
da se takoj obrneš in odideš skozi vrata.
Pojdi ven in uživaj v naslednjem življenju.
Želim ti vse dobro.
Počasi se boš utopil, nato se te bom znebil.
Medtem ko nekateri delci tvojega stranskega posla ostajajo skrivnost,
in ko popolnoma izgineš, se pot konča tam, kjer se je začela.
Razen …
Potrebujem to informacijo, Edward. In tvoj čas se izteka.
Jebi se.
Trije 75 milimetrski žeblji. Nekadilec v zgodnjih srednjih letih.
Okoli 80 kg.
Trajalo naj bi šest do sedem minut.
Sranje.
Držite se načrta.
Predvidevajte, ne improvizirajte.
Bijte samo tisto bitko, za katero ste plačani.
Ne zaupajte nikomur.
Prosila bi te, če bi mislila, da bo pomagalo.
Imam imena, ki jih iščeš. Vem, kdo so bili.
Toda …
Preden ti jih dam, želim nekaj v zameno.
Vem, česa si sposoben, da lahko ustvariš situacijo.
Povem ti imena,
ampak obljubi mi, da ne boš dovolil, da se stvari zdijo narobe.
Prosim te … Ne morem kar izginiti.
Moji otroci potrebujejo moje življenjsko zavarovanje.
Sočutje je prepovedano.
Očitno te prosim.
Sočutje je šibkost.
Slabost je ranljivost.
Pri vsakem koraku se vprašajte, kaj boste imeli od tega?
To je potrebno.
Čemu se morate zavezati,
če želite biti uspešni.
Enostavno.
Ali potrebujeta pomoč pri znebitvi tega trupla?
Nisem slaba oseba.
Nisem.
Datum začetka tvoje naloge v Parizu je bil 28. november, zato pojdi dol na N.
Pod N v vrstnem redu poišči št. 1128.
Ena, ena, dva, osem.
Prepoznal boš naslov.
Ker …
NEPRIČAKOVAN PRESEŽEK
Zaradi tega, kar se je zgodilo, je na zadnji strani dopolnilo.
Za denarna nakazila morata obstajati dve usmerjevalni številki
podizvajalcev, ki te zanimajo.
Kakšna je številka računa?
Dve, tri, ena … –T.
Spet numerično.
ST. PETERSBURG, FLORIDA
BEACON, NEW YORK
PLAČANO V CELOTI CLAYBOURNE, H
Claybourne?
Stranka.
Čiščenje je brez izjeme delovno intenzivno.
Milo rečeno.
Če želite preprečiti, da bi se sestavljanka rešila, odstranite nekaj kosov.
Razporedite ostale.
Kakšen je že izraz?
Dvakrat izmerite, enkrat odrežite.
Še jaz se moram včasih opomniti,
da je edina življenjska pot tista, ki je za tabo.
Vaša je, g. Kincaid.
4. POGLAVJE: FLORIDA / SUROVEŽ
Čez 180 metrov bo vaš cilj na levi.
Sončna država.
Nikjer drugje ni toliko enako mislečih
zunaj zapora.
Upam, da ne želijo prenočiti.
Korak za korakom.
TABLETE ZA SPANJE
SLADNA TEKOČINA
KAZINO PALMETTO
Prisilna 30-dnevna čakalna doba na kreatin morda ni tako slaba ideja.
Torej … Tukaj si.
Borec proti kriminalu. Ozko usmerjen.
Kaj pa tisto, da mi dol visi?
Diva, dol!
Diva! Pridi.
To je moje najboljše ugibanje,
ki temelji na dejstvu, da povprečen pitbull tehta 20-25 kg.
Pravzaprav je od blizu
videti večja.
Previdno, vsebuje difenhidramin.
Ne uporabljajte, če ste alergični na to snov.
Obiščite svojega veterinarja, če imate bruhanje, drisko ali prekomerno izločanje.
Diva!
Stare južne države gredo naprej, vendar so polne topline in milosti.
Spoznajte ameriško glasbo.
To je pot do našega atlantskega sonca in plaž.
In naše destinacije na karibskih otokih.
Danes smo spet v Arley Hall and Gardens v Chesireju.
In če ste vrtnar, se imate česa veseliti,
saj je to eden najstarejših obstoječih uporabnih vrtov.
Držite se svojega načrta.
Predvidevajte, ne improvizirajte.
Ne zaupajte nikomur.
Bijte samo tisto bitko, za katero ste plačani.
Napačno hišo si izbral, pizdun.
Je to Dominikanec?
Ti si, kajne?
Veš, večina ljudi …
To je tisto, kar je potrebno.
Čemu se morate zavezati,
če želite biti uspešni.
Enostavno.
Dobrodošli, g. Grant.
Obvestili vas bomo, ko začnemo s vkrcanjem.
Upam, da odhajate domov. –Ne še povsem.
Posluh, vsi potniki na letu 182 z direktno povezavo v LaGuardio.
Zdaj prosimo vse potnike z majhnimi otroki
in vse, ki potrebujejo posebno pomoč pri …
5. POGLAVJE: NEW YORK / STROKOVNJAK
Streljaj od mesta, ki nikoli ne spi.
Nedaleč stran od uhojene poti.
Kaj delaš? Živiš med "normalnimi ljudmi".
V imenu Enterprisea, g. Malone, vam želim varen dan na cestah.
Za aktivnega praktikanta sosednje stanovanje.
Nenavadna izbira.
Leo je rekel, da je bila videti kot vatirana palčka.
Ni se veliko zmotil.
…in navzdol, veter devet metrov na sekundo z zahoda in severozahoda.
Rahlo sneženje ali snežinke in jutri se bodo nizke temperature nadaljevale.
Najvišja temperatura danes minus dve, najnižja nocoj pa minus devet.
Najvišja temperatura jutri minus tri. Zahod proti severozahodu …
Dobro.
Splošno znano je, da ko najdeš umorjeno žensko,
je glavni osumljenec vedno mož ali fant.
Še posebej, če ni bila spolno zlorabljena.
Morda to ni splošno znano.
Ne vem, če je umetnost, ampak …
Počakaj …
Tako dolgo sem bila tako dobra.
Želim si, da bi imela Häagen-Dazs vsak dan.
Lahko prinesem meni? –Brez menija. Hvala, Carl.
Mi dovoliš, da naročim pijačo? Nekaj viskijev.
In prinesi mojo steklenico, ko si že pri tem. –Seveda.
Z eno pijačo seveda mislim na več njih.
Vsaj reci, da je Hodges mrtev. Reci mi, da je umrl strašne smrti.
Postrezi si.
Kuhar pošlje tisto, kar misli, da mi bo všeč.
To je njegova značilna jed. Odličnega okusa je.
Še v tem mestu ne boš našel boljše.
Bilo bi zelo nesramno, če bi zavrnil moj zadnji obrok.
Se bojiš zastrupitve?
Predvidevam, da si obiskal tudi nekega adrenalinskega občana na Floridi.
Nobene škode.
Izvolite. –To je bilo hitro.
Lahko opišem izbor?
Preden boš končal, bo vse že izginilo.
Na zdravje.
Tudi piti nočeš?
Kristus …
Če ti kaj pomeni,
sama osebno ne bi nikoli vpletla tvoje prijateljice.
Nisem sodelovala pri tem, čemur je bila izpostavljena.
Nasprotovala sem njegovim metodam in mu tudi povedala.
Sam si videl,
kako dojemljiv …
Dobiš ime in naslov. Nič osebnega.
Vsi smo imeli opravka s samovoljnim civilistom,
ki je stal med nami in tarčo.
Ko sem začela, me je presenetilo, česa sem sposobna.
Kako enostavno je bilo.
Šokantno.
Vendar sem si obljubila, da nekaterih stvari ne bom naredila.
Denar je bil motivacija.
Ker …
Ko bi bilo enkrat dovolj, bi se lahko uporabil za nakup novega življenja.
Še ena laž, ki smo si jo govorili.
Na primer, kdaj si se nazadnje potrudil vprašati,
zakaj je bil nekdo v tvojih pogledih tako temeljito zaničevan?
Manj kot veš, bolje je. –Eden je zloben, drugi pragmatičen.
Lovec gre v gozd in zagleda grizlija.
Največjega, kar jih je kdaj videl.
Dvigne puško in sproži.
Medved pade. Lovec steče naprej, ampak za čuda ne najde ničesar.
Ni medveda, ni polomljenih vejic, ni krvi.
Potem pa nenadoma
grizli položi svojo ogromno roko okoli njegove rame in mu pojasni:
"Ustrelil si in zgrešil."
Lahko jaz požrem tebe,
ali pa je izbira tvoja,
in te posilim."
Lovec seveda izbere življenje.
Naslednji dan se lovec vrne v gozd
z veliko večjo puško in spet zagleda medveda.
Nameri, strelja, medved pade.
Lovec odhiti naprej. O medvedu ni sledu, dokler mu ne stopi ob strani
in reče: "Poznaš postopek."
Sledi ponižanje.
Naslednji dan lovec odtava nazaj v gozd, tokrat z bazuko.
Zagleda medveda, ga poravna na muho in ustreli.
Odsun bazuke ga vrže vznak. Ko pogleda navzgor, ko se dim razkadi,
nad njim stoji medved s prekrižanimi rokami.
Zoži oči.
"Sploh nisi na lovu, kajne?"
Lahko bi šlo za nesrečo s pobegom, krajo avtomobila, padec na ledu.
Ampak tukaj si.
Če bi zdaj zavpila, bi vseeno lahko umrla.
Ti bi uspel pobegniti.
Verjetno.
Ampak ne čisto. Zakaj toliko tvegaš?
Obupno željan pogovora. –Počaščena sem, toda ne.
Tukaj si, ker si nisi mogel pomagati.
Pričakoval si, da boš sedel nasproti mene, in čutil samo prepričanje.
Kot pred kratkim, ko si začel streljati
in si nekako zgrešil.
Kako je to mogoče?
Tako dolgo sem se pripravljala na ta trenutek,
ampak nikoli nisem verjela, da bo zares prišel.
Kako sta?
Končala sva. Lahko pospravite. –Čudovito.
Verjetno nimate sladoleda, kajne, Carl?
Vas zanima meni sladic?
Ne, v redu je.
Držite se načrta.
Predvidevajte, ne improvizirajte.
Ne zaupajte … –Sva že prispela?
Še malo naprej?
Ni mi podobno, ampak morda spodaj ob reki?
Vau … Zadnje minute, preživete v zavedanju, da so zadnje.
Tega ne bi želela niti svojemu najhujšemu sovražniku, kar si v tem trenutku ti.
Najin pogovor si boš zapomnil. Res si ga boš.
Ko pride tvoj čas.
Ne bo se ti tvoje življenje odvrtelo pred očmi, ampak moje.
Mislim, da bo to najbližje temu, da te preganjam.
Pomagaj dekletu.
Ne zaupajte nikomur.
Čemu se morate zavezati,
če želite biti uspešni.
Ta je tvegan,
glede na to, da policija svoje napore primerja z bogastvom žrtve.
Jebeš to.
6. POGLAVJE: CHICAGO / STRANKA
Problem bogastva je,
da več, kot ga imaš, težje se zliješ z okolico.
Seveda registrske tablice z napisi ne pomagajo.
HOJA: 9 MINUT
DUPLIKATOR
Prispeli ste na cilj.
Ne verjamem, da je ta tip agent Mossada.
Vem, da ni Mensa.
Vso srečo z Wordlom.
ČLANSTVO, EN TEDEN PREIZKUSA
Ne puščajte ohlapnih koncev, ne visečih delov.
Saynara, Severna Amerika.
Tukaj in tukaj bom prosila za vaše začetnice.
Ne pozabite postaviti pike na i.
DVIG, BANČNO NAKAZILO
Popolno.
Naše sodelovanje se je uradno končalo. Vse je bilo nakazano na vaš karibski račun.
Upam, da bomo lahko še kdaj sodelovali, g. Jefferson.
Naj samo omenim,
da bi naši premoženjski svetovalci z veseljem razpravljali
o naših izbranih naložbenih priložnostih.
Zanimivo.
Hej, fantje. Ne tukaj.
Pojdite stran! Hvala.
Izvoli.
Browning. Smith & Wesson. Colt.
Česar nimam tu, lahko vedno dobim.
Kaj nameravaš, kolega? .380? Dovolj dobro za Jamesa Bonda.
Kaj pa tale? Gut-rippin' .38?
Vedno pa obstaja Desert Eagle, če iščeš kaj lahkotnega, kar lahko ubije losa.
Moj človek se spozna na podkompaktni Glock.
V kompletu z dušilcem zvoka. Takole, stari …
Všeč si mi. Polovična cena za drugega. –Eden bo dovolj.
Hočeš strelivo? –Ne, hvala.
Brez streliva.
Dobrodošli, g. Hartley.
Prvič pri nas.
Želim vam dober trening.
Čisto novo. –Stari, oprosti.
To ni noro.
Voziti se 150 kilometrov v službo in nazaj je noro.
Točno tako.
In potem rečeš: "To je namišljeno. Sovražim to. Nočem več tega."
In potem naslednji dan skočiš v avto in se odpelješ na isto pot.
Imaš popolnoma prav.
Rekel sem ti, pa ne poslušaš.
Vprašal si: "Clay, kaj pa ta Bitcoin?"
"Clay, kaj je trgovanje na kratko?" Razložim ti in všeč ti je to sranje.
Ampak … Ne poslušaš. –Poslušam.
Kaj pa potem počneva? –Pridi, greva.
Lotiva se dela.
Kot bi rekel: "Kaj? Intervalni trening. Nočem tega."
KARTICA KOPIRANA
Zakaj uporabljati trojanskega konja, če pa imate poštarje?
Ker je vse nepredušno,
dokler milijarder ne želi Densukejeve lubenice.
Iskala sta tebe in nista hotela pustiti prič.
Bilo me je tako strah. Strah povedati karkoli.
Nočem vedeti ničesar o njih ali tebi.
Posledice, ko nekdo zgreši tarčo, so samodejne.
Očitno te prosim. –Izbral si napačno hišo, pizdun.
Ko si začel streljati in si nekako zgrešil.
Ko vidim njegove oči, bom dobil kar dobro predstavo o tem, kako bo šlo.
Obstajati mora neka oblika davčne olajšave.
In pričakujem, da bom videl nebo in zemljo v gibanju.
Hej …
Ne bom razočaran nad tabo.
Razočaran bom nad sabo in drugimi, ker ne bom zamenjal …
Kdo, za vraga … Kako si …
V redu.
Jaz …
Poklical te bom nazaj.
Poklical te bom, Marv.
Odložil bom slušalko. Jaz …
Da se nikomur ne zmeša.
Nisem opazil …
Sama ušesa so me.
Varna stavba, kaj? Božičnice bodo letos skromne.
Jaz …
Tukaj ne hranim gotovine.
Lahko pa jo dostavim. Ne?
V redu. Kaj točno lahko storim zate?
Prišel sem vam pokazati, kako preprosto je priti do vas, g. Claybourne.
In vas vprašati, ali imava problem?
Če imava problem? Ne, seveda ne.
Bi te moral poznati?
Ker moj spomin na imena in obraze ni več to, kar je bil.
Dobro.
Tu je naslov.
Rue du Grev, 3 …
Še vedno ne …
Počakaj.
Ti.
Tega se nisem zavedal. Prosim, dovoli mi razložiti.
Moj odgovor je, da nimava problemov.
Nikomur ne zamerim ničesar, kar se je morda zgodilo ali pa tudi ne.
Naj povem kristalno jasno.
Takoj po incidentu sem prejel telefonski klic.
Povedali so mi, da so stvari šle po zlu.
Moj odgovor je bil: "Nihče ni popoln."
Moram priznati, da sem vprašal, kaj se običajno naredi v teh primerih.
In oni … On, odvetnik Hedges,
mi je predlagal, da bi morda morali v tem izjemno redkem primeru
urediti dodatno zavarovanje, da bi se izognili neuspehom.
Spomnim se, da sem pomislil: "Zakaj je to moja odgovornost?"
Moraš poskusiti razumeti, da je ta celotna zadeva …
Zame je bilo vse novo.
Malo me je zmrazilo, tako da ja. Sebično, nisem želel nobenega odziva.
Na koncu smo se dogovorili, da bi dodatnih 150.000 dolarjev
lahko izbrisalo sledi.
Drugega mi niso povedali. "Čiščenje na tretjem prehodu."
Njegove besede, ne moje.
Zato sem poskrbel, da je bilo dovolj prostih sredstev,
in nikoli več nisem pomislil na to. Dokler …
Kar hočem povedati, pa tega ne morem povedati dovolj jasno, je,
da nimam problemov s tabo. Prav nobenih.
Kar se mene tiče,
je med nama vse v redu.
Radoveden sem.
Sredi noči vdrem v vaš dom s pištolo z dušilcem zvoka,
in nimate niti najmanjšega pojma, zakaj sem sploh tu?
Če se bom moral vrniti,
vas morda čaka radioaktivni kosmič na robu vaše najljubše skodelice.
Počasna smrt, mimogrede, zaradi boleče nekroze obraza.
Ali pa tragična nesreča v jašku dvigala v vašem podstrešnem stanovanju.
Ampak obljubim vam,
da bom našel nekaj primernega.
EPILOG: DOMINIKANSKA REPUBLIKA
Potreba po občutku varnosti.
To je spolzko pobočje.
Usoda je placebo.
Edina življenjska pot je tista, ki je za vami.
Zato, če v kratkem času, ki nam je vsem dodeljen,
ne morete sprejeti tega,
potem morda niste eni redkih.
Morda ste takšni kot jaz.
Eni od mnogih.
Prevod: Marinko