Att flyga över New York nattetid är som att se ner på miljontals stjärnor,
och varje stjärna kan vara en person som kallar den här stan sitt hem.
Pappa sa att människor alltid tittat på stjärnornas mönster
för att förutspå vad som kommer att ske i deras liv.
Och om man förstår dem, skulle man veta
vad som kommer att ske innan nån annan gör det.
Sist vi sågs sa han att varje stjärnas ljus
har färdats i hundratals år för att nå oss
och att det alltid brinner som starkast innan det dör ut.
Så nu, när jag ser en avlägsen stjärna tändas, känns det alltid
som att det nånstans finns nån vars liv kommer att ta slut.
Påstigning för Millhurstexpressen på spår 32.
Jag har saknat dig så.
Stopp, stanna där du är! Lägg ner ditt vapen!
Har du nånsin haft en dröm som känts verklig?
Så verklig att du trott att du var vaken?
I kväll har New York-borna möjligheten att se en mycket ovanlig händelse.
Ashley Gains rapporterar.
De kommande två veckorna kan vi bevittna när en stjärna blir en nova.
Den avlägsna stjärnan Hamil dog redan för 30 år sen,
men det har tagit så här lång tid för ljuset att nå oss så att...
God morgon, Nicky.
Taxi?
Är du säker på det?
Det här tåget går till Far Rockaway.
Jag gillar ordning. Det lugnar mig.
Även den stressiga miljön i flygtrafikledningen.
För mig är det ett spel att finna ordning i kaos.
AA 7349, vind 360° i 15 knop.
Bana 4 vänster. Klart för start. Ha en trevlig dag, sir.
7349, klar för start. Tack detsamma, sir.
Många plan i luften i dag, så var fokuserade.
HA 399 taxar ut via D-A med ett kort stopp vid J.
- CA 135, kontakta tornet, 23,9. - Kontaktar tornet, 23,9.
Hon är din, kompis.
CA 135 inväntar slutgiltigt starttillstånd.
CA 135, startbana 23 höger. Klart för start.
- Kontakta avgångar. 35-010. - CA 135, klar för start.
Här är de första tio som får trängas den närmaste halvtimmen.
Jag vet att du gillar lite kaos.
EA 39, minska till lägsta hastighet nu.
EA 39 minskar till lägsta hastighet.
Gör inte bort mig nu.
Skickar du runt kärran så får du lägga tio dollar i spritkassan.
Inväntar landningsinstruktioner.
Tre, två, ett... CA 135 lyfter.
UA 039 landar.
- Fasen också! - Så ska det se ut.
Vi vet alla att han aldrig följer med ut. Men stackaren fyller 30 om två veckor,
och Gud vet när vi kan lura ut honom på ett glas igen.
Skål för att ungdomen är över, polarn.
- Jag älskar dig, Dyl. - Inte jag.
- Tack, särskilt för de rörande orden. - Jag är en sentimental kille.
- Vem vill ta ett bloss? - Du övertalade mig. -Bill?
- Jag trodde att du hade slutat. - Jo då, många gånger.
Jag kommer!
- Vill du ta en nypa luft? - Visst.
Så...
Grattis på födelsedagen.
Allvarligt? Är det en sån där?
- Så vår tradition fortsätter, alltså? - Det kan du ge dig på.
Luftbalett?
- Är det nåt som du klarar av? - Det blir bra. Ja.
- Och du följer med. - Nej, det gör jag inte.
- Varför inte? - Absolut inte. Jag dejtar nån.
Som är rätt normal. Det är trevligt, som omväxling.
- Vi var inte riktigt rätt för varandra. - Nej, inte ens i närheten.
- Allvarligt. Vem ska jag ta med? - Inte vet jag.
Men jag hoppas att du hittar henne nån dag.
Det sägs att människor är oförutsägbara,
men faktum är att vi alla gillar rutiner.
God morgon, Nicky.
Jag själv gillar att se mönster.
Mönster i vardagliga rutiner.
Astronomer har inte sett en så intensiv aktivitet...
Kan jag hjälpa dig?
Hör ni, rensa upp tavlorna. Vad är det som händer?
YA 950 avvakta. 22 höger. Andren på tur.
YA 950, avvaktar. 22 höger.
AA 41 inväntar startinstruktioner.
AA 41, klart för start. Bana 4, vänster.
AA 4, klar för start. Bana 4, vänster.
- Sir, ni måste ta på er bältet. Tack. - Det här är kapten som talar.
På grund av molntäcket kommer det att bli turbulens under inflygningen.
QA 856, avgång 23,9. Ha en trevlig dag.
QA 856, tack detsamma.
Jänkaren är din kärra, va? Vill du säga nåt till honom?
GA 116, se upp med turbulensen. Vind 312. Landningsbana 31, vänster.
- SA 841, invänta landningstillstånd. - SA 841, inväntar landningstillstånd.
Förbered för landning.
Kabinpersonal, förbered för landning.
GA 950, bana 22 höger. Klart för start.
GA 950, bana 22 höger. Klar för start.
- Dylan! Bad du dem inte att vänta? - Jänkaren?
- Vad gör du? - Kennedy Tower, kan vi landa?
Kennedy Tower, kan vi...
Ta bort jänkaren därifrån.
- Be honom att stiga! - SA 841, klar för landning.
GA 950, öka farten.
Åh, herregud!
Kan nån vara snäll och svara?
GA 950...
Din far var pilot.
I flygvapnet, ja.
Du gick ut som kursetta på NYU.
Det var en stor dag för min far.
Du har flygcertifikat, så varför landar du trafikflyg i stället för att flyga dem?
För att jag inte är han.
Jag var bäst på proven för att de baseras på roterande algoritmiska mönster.
Ser du mönster?
Jag antar det.
Men inte i dag.
Du är avstängd i väntan på styrelseutredningen.
- Hur länge? - Fyra veckor, och därefter utvärdering.
- Ledsen, Dyl. - Det kunde ha varit värre.
Det borde varit det. Jag dödade nästan 900 personer.
Emirates 433.
Vad gör du?
Påstigning för Millhurstexpressen på spår 32.
Säkerheten är vår högsta prioritet. Var vänliga och håll er lugna.
Förlåt...
Varsågod.
Tack.
Nästa gång kanske du kan prova de dansande mössen och älvorna.
- Nötknäpparen. - Ja, den.
- Jag heter Dylan. - Tyckte du om den?
- Tyckte du om luftbaletten? - Ja, jag älskade den.
- Den var otrolig. - Du verkar överraskad.
Det var första gången jag var på balett. En vän utmanade mig att gå.
Vill du ta ett glas?
Eller inte...
Jag vill nog helst gå nån annanstans.
- Med mig? - Ja.
Lysande!
Jag heter Sarah, om du vill veta mitt namn.
Ja, det vill jag faktiskt.
Kom nu.
- Så det var första gången? - Ja. Det var inte vad jag trodde.
- Inga utspända trikåer. - Tack och lov inte.
Det var mer episkt.
Eller intimt.
- Eller både och? - Ja, eller både och, jag vet inte.
Det påminde mig om en känsla jag hade som barn.
Jag väntade tills alla sov och klättrade upp på taket för att se stjärnorna.
Min pappa var pilot, så när jag såg en blinkande stjärna
låtsades jag att det var han som flög. Jag visste att han tittade ner på mig.
Hade jag tur och såg ett stjärnfall, önskade jag att han skulle komma hem.
Det där gillar jag.
- Ville du någonsin göra det? - Ja.
- Jaså? - Ja, det gjorde jag.
Så varför är du inte pilot?
- Jag är rädd för att flyga. Det gick inte. - Är det sant?
Livrädd.
Berätta om dig. Vad sysslar du med?
Jag jobbar på Howard Pace-galleriet i stan.
- Det kunde jag ha gissat. - Allvarligt?
Det är lite lustigt. Jag...
Jag trodde aldrig att jag skulle jobba på ett galleri.
Vad ville du bli, då?
Dansare.
Häromdagen på jobbet gjorde jag ett misstag. Jag tappade flytet.
Det var ett plan som skulle landa
och ett annat som skulle lyfta.
Nånting hände. Jag dödade nästan 900 personer.
Planet som skulle landa... Vilken flygning var det?
AS 841 från O'Hare.
Vad är det?
- Det var min flygning. - Vad då?
Jag satt på planet.
Jag dödade dig nästan.
Nej, du räddade mig.
Ursäkta, vi stänger snart.
- Kan vi inte få ett glas till? - Ja. Bara...
- Vi har just mötts, men känns det inte... - Som om vi känt varandra i evigheter?
Jag tänkte säga att det känns lite mer intensivt än en typisk första träff.
Jag hade riktigt trevligt i kväll.
- Hur går det? - Toppen. Kan du ge mig ett handtag?
Det är inte du som skapar konsten. Du fixar bara bakgrunden.
Allt handlar om det, Sarah.
Gigantisk grafisk härdsmälta. - Howard, sluta messa mig.
- Jonas! Hur mår min favoritkonstnär? - Jag försöker skapa och du stressar mig.
- Bara det blir fantastiskt. - För konst är ju så enkelt.
Vill du också ha kaffe?
- En dubbel sojalatte. - Bry er inte om mig. Jag kör detox.
Hur var det? Baletten?
Det var vackert. Det var...
Ja, det var väldigt fint. Det var ingen andlig upplevelse, men...
Skitsnack. Det var andligt.
Det lyser om dig.
Tack.
Visst...
Det ser bra ut.
Emirates 443.
- Är Dylan Branson där? - Ja.
Är det Dylan Branson på 818 East 12th Street?
Vad fan är det för fel på dig? Du prejade mig!
Jag kör på cykelbanan och du skär av min väg.
- Ursäkta. Vem är det? - Regina Jones från Grand Central.
Den upphittades på tunnelbanan i går kväll. Det är din turdag.
Påstigning för Millhurstexpressen på spår 32.
Jag har saknat dig så.
Bobby, håll dig i ledet!
Påstigning för Millhurstexpressen på spår 32.
Var vänliga och håll er lugna.
Förlåt. Har jag...?
Den var mycket finare när jag plockade den. Då hade den kronblad.
- Förlåt. - Nej, nej.
Jag vill ha den. Den...
Den doftar gott.
Vill du gå ut och äta middag igen?
Jag...
Är det inte lite tidigt för det?
Vill du ha den korta eller långa versionen?
- Den korta. Jag har inte hela dagen. - Visst.
Jag började dansa när jag var sju.
För mig var det liksom det enda
som verkligen kändes som jag.
Under mitt sista år blev jag erbjuden att gå som lärling
hos New York City Ballet, vilket jag givetvis tackade ja till.
När jag hade varit där i sex månader...
...landade jag fel efter ett hopp som jag hade gjort hundratals gånger.
Mitt knä gick sönder. Två ledband brast.
Och...
Sen var det över.
Vet du vad?
Sånt där tror jag händer av en orsak. Om det är menat att ske, så sker det.
- Kan jag få det där? - Pappret?
Titta på det här.
Jag är visst piloten som inte kan flyga
och du är dansaren som inte kan dansa.
Eller kan du det?
- Vad då? - Kom nu.
- Vad gör du? - Vad ser det ut som?
Kom hit och hjälp mig. Kom igen, låt mig inte bara stå här.
Kom igen. Sätt ner den där.
Vänta, jag tror inte att jag är redo för det här.
Ser du det?
När börjar du jobba i dag?
För tre timmar sen.
- Vad är det här? - Den här?
- Den är fin. - Tack.
Den är cool. En kompis gjorde den åt mig i födelsedagspresent.
- En vän? - En pojkvän.
- En före detta pojkvän. - Tack och lov!
- Det var goda nyheter. - Jag vet.
Han är faktiskt... Du kommer nog inte att gilla det här, men...
Han är konstnären som ställer ut på galleriet.
Det gillar jag verkligen. Det är strålande.
Nu måste jag göra nåt som kan konkurrera med det.
- När fyller du år? - Nästa vecka.
Den artonde.
- Skojar du? - Nej. Varför då?
- Den artonde? Vilket år? - 1986.
Allvarligt? 1986? Artonde april?
- Det är min födelsedag! - Visst, säkert.
- Jag svär! - Du har tappat greppet.
Jag svär!
- Vi fyller båda trettio nästa vecka! - Jag tror dig inte.
Du ljuger.
- Vad är det för fel på dig? - Är du blind, eller?
Kan du köra, eller?
- Det spelar ingen roll! - Det gör det visst!
Det är tredje dagen i rad.
- Sarah, för mycket? - Nej då.
- Är vi klara för teknikkontroll? - Ser det ut så?
- Vi har vernissage på fredag kväll. - Jag kommer att bli klar.
- Varför gör du alltid så här mot mig? - För att du gillar det.
Nu är jag uttråkad.
- Du luktar gott. - Det är feromonerna.
- Hon är kär. - Nej, det är hon inte.
- Hon är definitivt lustfylld. - Killar, lägg av!
- Du är det, eller hur? - Jag vill inte prata om det.
Vi är inte ens i närheten av att vara klara.
- Jag är glad för din skull. - Nej, det är du inte.
Hoppas bara han vet vilken tur han har.
Sarah Längtar efter att få se dig.
Kom igen!
Varför stannade du inte?
- Vilken väg tar du? - Oroa dig inte. Den är snabbare.
Kan jag hjälpa dig?
Ta inte den här vägen. Vi är på väg mot Grand Central.
- Det blir bra. - Nej, gör det inte.
- Stanna bilen. - Vad är problemet?
- Stanna bilen bara. - Skrik inte!
Stanna bilen och släpp av mig, är du snäll.
Skrik inte! Skrik inte åt mig, sa jag!
Få ut dem! Hjälp till!
Okej, dra nu!
Hur är det, kompis? Jag hjälper dig ut.
Kan nån ringa efter en ambulans?
- Ta av den där. - Det här kommer att låta befängt.
Men jag har sett samma personer tre dagar i rad på Grand Central.
En affärsman som läser tidningen.
Ett par som kramas.
Och en grupp barn som korsar avgångshallen.
En av dem tappar nåt.
Tre dagar i rad. En gravid kvinna under klockan.
Det är...
...exakt klockan 14:22.
Pang.
Kan vi få er uppmärksamhet? Säkerheten är vår högsta prioritet.
Var vänliga och håll er lugna.
Det är ingen fara.
Taxi?
- God morgon, Nicky. - Hur är läget?
Varenda detalj har betydelse.
En droppe vatten.
En död insekt.
Ett plan flyger förbi klockan 11:15.
Allt utgör ett slags mönster.
GA 554, taxar ut. P-N-A.
Jag håller på att bli galen.
Psykologer får betalt för att få folk att tro det.
Men det händer mig saker, Inky.
Saker som inte kan förklaras.
Vad kan jag göra?
Jag vet inte.
Ingenting.
- Ring mig, okej? - Ja.
Vi gör nåt på din födelsedag.
Bara tre dagar kvar, Dyl. Njut av dem.
09:10. Droppe.
Inte i dag. Droppe?
Allvarligt?
Droppe!
Tre, två...
09:15 INSEKT DÖR
Påstigning för Millhurstexpressen på spår 32.
Jag har saknat dig så.
- Jag kan ta er till... - Du kan säga vad du tycker.
Kan du prata med honom?
Trevligt att se dig.
Mina damer och herrar!
Vi är här för att se verk av en av våra mest spännande samtidskonstnärer.
Mr Jonas Edman, med sin senaste hyllning till vår fina stad.
I kväll invigs utställningen "Sammanstrålning".
Ursäkta mig, mina damer.
Sarah! Nu kör vi.
- Vi är klara att köra. - Aldrig mer.
- Showtime. - Kom nu.
Dylan, det här är Jonas.
Är du klar?
Tre, två, ett...
Kör.
Inget är så beständigt som en stad.
Och du är min eviga kärlek, staden av alla städer.
Stenbelagd, muromgärdad, upplyst, utsmyckad.
En folktät, vacker stad.
Med oändliga skuggor och geometriska former.
Dina fönster speglar minnen som ingen av oss kan bevara.
Ögonblicken glider undan, som en viskning i vår sömn.
Påstigning för Millhurstexpressen på spår 32.
Dina armar omfamnar himlen, speglar sanningen.
Där Gud och människa möts
i vår vördnad för dig.
- Är det här nåt sjukt skämt? - Vad då?
Vad gör du? Har du följt efter mig?
Vad är det här? Hur länge har du hållit på med det här?
Vad händer? Har du följt efter mig?
- Vad håller du på med? - Jonas!
- Varför gjorde du det här? - Släpp mig!
Du, låt honom vara!
Släpp mig!
Vad håller du på med?
Sluta.
Bravo! Bravo.
Jag älskar det här, Jonas. En morbid slutknorr till föreställningen.
Jag har en annan fantastisk tolkning i mitt galleri.
Jag gillar att du fick offren att smälta in så elegant.
Ett ögonblick före morden. Verkligen bländande.
- Vad pratar han om? - Jag har ingen aning.
Men fotografiet av mordplatsen...
Kom, dags att gå.
- Vad är det för fel på dig? - Vad var det där?
Jonas är utställningens mest betydelsefulla konstnär.
Och han är ditt ex. Hur är det här möjligt?
Hologrammet var en exakt avbildning av det jag har sett.
- Det här är vansinne. - Hur är det möjligt? Hur kan han veta?
Jag kan faktiskt inte prata om det just nu.
Du hittar ut själv.
Sarah!
Jag ber om ursäkt. Jag vet inte vad som hände.
Dylan, det här är Jonas.
Kraften från Hamil kommer att vara som störst de kommande två dagarna.
Det är en mycket ovanlig händelse med tanke på livstiden för en stjärna.
Jake Redmond.
Brev till den här adressen.
"Kära Jake, jag fick just ditt brev och jag kan bara inte sluta le."
Sarah, det är Dylan... Jag är hemskt ledsen för i går kväll.
Det där med Jonas och hologrammet fick mig ur balans.
Snälla, ring mig.
Sarah Försöker lösa saken. Ringer dig sen.
Nästa stopp: Grand Central.
Grand Central.
Jag tänkte väl att du skulle titta förbi.
Där har vi mördaren med pistolen i handen.
Han sköt en kvinna och en polis mitt på dagen
innan han sköts ner av polisen.
En turist från Cleveland tog originalbilden.
Konstnären tog den där bilden och skapade det här verket.
DUBBELMORD PÅ GRAND CENTRAL
Stanna så länge du vill.
"Dubbelmord på Grand Central."
"...brottslingen Jake Redmond."
MYSTISKA ELFEL PÅ GRAND CENTRAL
Nej, inte det.
Där har vi det.
...och hans flickvän, sångerskan Evelyn Mills...
...svartsjukebrott...
...dödade dem.
Påstigning för Millhurstexpressen på spår 32.
Jake Redmond.
Född 18 april, 1956.
- Vem är det? - Dylan Branson.
- Vi talades vid per telefon. - Jag släpper in dig.
- Var hittade du de här? - I min lägenhet. De låg gömda.
Och varför kom du hit?
Jag vet inte.
- Jag känner ett starkt band till henne. - På tal om det.
Hon var min syster. Hon var en oerhört vänlig person.
Hon hade en röst som en ängel och sjöng på klubbar i hela stan.
Där träffade hon Jake. Hon tyckte att han var rolig, smart och snäll.
Enligt tidningarna var han en dömd brottsling.
Han blev aldrig dömd.
Polisen sa det för att inte förlora ansiktet.
Det var nåt försäkringsbedrägeri eller svindleri.
Alla försökte varna henne. Polisen, hennes vänner
och den stackars inspektören som dog med henne.
Noah Marks.
Han var nog kär i henne med. Hon hade den effekten på män.
Hon såg det inte. Hon trodde att Jake var hennes stora kärlek.
Älskade Jake henne lika mycket?
Ja, tillräckligt för att döda henne i stället för att släppa henne.
Var det vad hon gjorde på Grand Central? Skulle hon lämna honom?
Inspektör Marks besökte Evie en kväll.
Han berättade saker om Jake som hon inte visste.
Han var en våldsam man. Han hade dödat en polisinformatör.
Hon sa alltid: "Jag tror det inte. Jake skulle aldrig skada nån."
Hon sa att de var ämnade för varandra. De hade även samma födelsedag.
Han sa att Jake var en psykopat, att han var farlig.
Och inspektör Marks sa...
...att han hade ett ställe nånstans uppe i...
Millhurst.
Ja, Millhurst.
De här hittade vi efter att hon...
Ta dem.
Jag har aldrig orkat läsa dem.
Det här är allt jag behöver för att minnas henne.
Påstigning för Millhurstexpressen på spår 32.
Sarah, jag måste verkligen få prata med dig.
Mönstren, sakerna jag ser,
hologrammet och oss två, allting hänger ihop.
Snälla, ring mig.
I över en vecka har han återvänt till Grand Central.
Vad fick dig att göra det här?
Det är Grand Central. Den är en ikon för New York.
Jag har jobbat på den i åtta månader, långt innan du träffade din... pojkvän.
Påstigning för Millhurstexpressen på spår 32.
Ja, men samma personer.
Alltså, affärsmannen.
Paret som kramas.
Skolbarnen.
Den gravida kvinnan.
Han ser dem.
Han ser...
...samma personer. Han beskrev dem allihop.
Samma personer?
Påstigning för Millhurstexpressen på spår 32.
Kanske inte exakt samma...
Jag vet inte, samma typ av personer. Han tycker sig se ett mönster.
Allvarligt? Är en affärsman på en tågstation ett mönster?
Jag vet inte.
Du vet väl vad man kallar människor som ser mönster i allt?
- Kan jag hjälpa dig? - Ja...
- Millhurstexpressen. - Då har jag lite information dig.
Millhurstexpressen har inte gått på trettio år.
Vad?
Påstigning för Poughkeepsieexpressen på spår 32.
Se upp!
Kan vi få er uppmärksamhet? Säkerheten är vår högsta prioritet.
Var vänliga och håll er lugna.
Tack att du kom.
Jag är trött och...
Jag är så ledsen, Sarah.
Så hemskt ledsen.
Hur mår du? Vad är det som pågår egentligen?
Jag vet hur det här ser ut.
Jag fattar.
- Hur länge har du hållit på med det här? - Ett par dagar.
Sen den där dagen på JFK, faktiskt.
Det var som om jag såg himlen öppna sig. Jag såg rakt igenom den.
Titta på det här.
Han heter Jake Redmond.
Han var en mördare.
Och det här är Evelyn Mills. Hon var sångerska.
De dog på Grand Central exakt för 30 år sen, dagen då du och jag föddes.
Vi är dem.
Titta på det här. Titta på det.
Jag skrev de här breven till dig.
Och du skrev de här till mig, för en livstid sen.
Se på det här.
Se på dem.
- Allt händer igen. - Nej, jag...
- Jag vet. Jag förstår det inte. - Jag vill inte...
Jag vill inte veta vad som står i dem. Dina mönster...
De här breven... De betyder ingenting.
- De betyder allt. Du måste förstå... - Nej, du måste förstå.
Det är Grand Central.
Jag kan gå dit när som helst och hitta personerna, om det är vad jag söker.
Alla dessa mönster som du tror existerar...
- Det är bara människor. - Nej.
Du bor i en stad med 8 miljoner människor.
Naturligtvis kommer de att göra liknande saker.
Hör du det?
En hund skäller.
Telefonen ringer.
Flygplan. Barn som gråter.
Biltuta.
Det här är New York, och allt det där händer hela tiden här.
Snälla, gör inte så här.
Snälla.
När jag är med dig känner jag nåt alldeles speciellt.
Sluta bara.
Förstår du inte?
Hon dör. Han dödar henne.
Det är vi.
Vi dör i morgon, Sarah. Vi måste avsluta det här nu för ditt eget bästa.
Vi kan inte ses igen.
- Gör inte så här mot oss. - Gå!
Gå nu, snälla.
Kan jag hjälpa dig?
Påstigning för Millhurstexpressen på spår 32.
- Jag har saknat dig så. - Kan jag hjälpa dig med den där?
- Ja? - Hej, det är jag.
Jag måste veta. Varför just Grand Central?
- Ni båda har samma koppling. - Det är en tillfällighet.
- Han tror inte det. - Eller möjligen terapi.
Sarah, det här måste ta slut. Du kan inte fortsätta göra så här mot oss.
Mot dig själv. Det är destruktivt.
Jag tänker ta dig härifrån ett par dagar.
Du såg hur han tittade på mig. Han ville döda mig.
Han har tappat kontrollen, Sarah.
Du är inte säker här.
Jag menar det.
Jag älskar honom.
Jag vet inte vad det är, men vi har ett sånt starkt band.
Konstellationer.
En karta över himlen.
...elektromagnetiska förändringar i jordens atmosfär.
GRATTIS PÅ FÖDELSEDAGEN, POLARN!!!
Einsteins relativitetsteori...
Ha den äran.
Forskare tror att det elektromagnetiska fältet runt jorden
påverkas av supernovan efter den döende stjärnan Hamil.
Vi kan efterhand se hur levande och känslig för påverkan vår värld är.
Även en exploderande stjärna 30 ljusår bort får vår planet
att anpassa sig och reagera då dess ljus når oss.
Vetenskapen börjar att...
Vad är det jag missar?
Vad vi nu uppfattar som en döende stjärna inträffade för 30 år sen.
Så när vi ser den avlägsna natthimlen, ser vi inte bara universums vidd,
vi ser faktiskt bakåt i tiden.
Bakåt i tiden.
Kan jag hjälpa dig med det där?
Påstigning för Millhurstexpressen på spår 32.
Jag har saknat dig så.
Jag ser dagen då jag ska dö.
Mår du bra?
- Javisst. - JFK, tack.
En kvinna skrattar. "Kan jag hjälpa dig med det där?"
- Kan jag hjälpa dig med det där? - Tack så mycket.
Klocka.
Följ klockan.
Dörren stängs.
Några dagar i Millhurst kommer att göra dig gott.
Jonas.
Du är Noah Marks.
Låt bli att svara bara.
Sarah, var är du? Svara.
- Fan. - Vad är det?
Vårt flyg är inställt.
Ändrade planer. Vi ska till Grand Central.
Siren.
14:15. Tryckluftsborr.
Jag hämtar ut biljetterna. Vi ses vid klockan.
Påstigning för Millhurstexpressen på spår 32.
Biltuta.
Vad är det med dig?
Sir, kom ner från bilen!
Sarah, var är du?
Jag vet vad mönstren är. Jag ser dagen vi dör.
- Två biljetter till Millhurst, tack. - Vad?
- Millhurst. - För 30 år sen, kanske.
Med Poughkeepsie kommer man dit. Det blir 52 dollar.
Poughkeepsie.
Händerna bakom ryggen, sir.
14:17. Glas krossas.
- Varför hoppade du upp på bilen? - Sir, stanna där.
- Människor kommer att dö! - Ingen kommer att dö, sir.
Släpp vapnet!
Lägg ner det på marken.
- Jag varnar dig. Lägg ner vapnet. - Släpp det.
Tre.
Två.
Ett.
Ur vägen!
Så där, ja. Två biljetter till Poughkeepsie.
Jag trodde du sa att vi skulle till Millhurst.
Vad pratar du om?
Är du klar?
- Förlåt... - Vänta, vad är det?
Släpp mig. Håll dig borta från mig.
Stanna!
Du älskar ju mig, Evelyn.
Du kallade mig just för Evelyn.
Men du älskar mig.
Det gör jag inte.
- Säg det. - Nej.
Säg det!
Säg att du älskar mig!
Sarah!
Tog du hit honom?
En affärsman.
Påstigning för Millhurstexpressen på spår 32.
Ett par som kramas.
- Ett par som kramas. - Jag har saknat dig så.
Alltid en grupp skolbarn.
En gravid kvinna...
...som står under klockan.
Ut härifrån!
Hon kommer aldrig att bli din.
Åh, herregud!
- Släpp pistolen! - Lägg ner vapnet nu!
Påstigning för Millhurstexpressen på spår 32.
Påstigning för Poughkeepsieexpressen på spår 32.
Pang.
En stjärna lyser som starkast innan den dör.
Herregud...
Solen skiner på oss.
- Jag vill ha mer av dig. - Vill du?
Under alla år sågs Jake som en mördare
när han i själva verket sattes dit av polisen som skyddade sina egna.
I slutändan kunde bara kärleken avslöja sanningen.
"Kära Jake, jag fick just ditt brev och jag kan bara inte sluta le."
- "Jag förstår inte varför jag känt"... - ..."så här så fort."
"Jag har aldrig trott att en sån kärlek är möjlig."
Klockan är 14:23.
Vi klarade det.
Som väntat försvann den döende stjärnan Hamlin slutligen.
Men nånstans, på nåt sätt,
föddes ytterligare en stjärna precis efteråt.
Det pappa förutsåg för så många år sen slog slutligen in.
Han hade rätt när han sa att det i allas liv finns ett ögonblick,
eller i mitt fall många ögonblick,
då universum öppnar sig en kort stund
för att visa vad som verkligen är möjligt.
11:15.
Inget flygplan.
Översättning: Lisa Di Biaggio