Tag dig sammen, Teddy. Tag dig sammen.
Det er bare vand.
Det er meget vand.
Kom så.
- Er alt i orden, chef? - Ja. Jeg kan bare ikke...
Jeg kan bare ikke klare vandet.
- Du er min nye makker. - Ja.
Det er ikke så heldigt at mødes med hovedet halvvejs nede i tønden.
Det passer ikke helt til "Teddy Daniels, mennesket, legenden".
Legenden? Hvad fanden ryger I i Portland?
Seattle. Jeg er fra afdelingen i Seattle.
- Hvor længe har du været marshal? - I fire år.
- Så ved du, hvor lille den verden er. - Ja.
Hvad med dig? Har du en pige? Er du gift?
Det har jeg været.
- Hun døde. - Det må du altså...
Det er helt i orden.
Der udbrød brand i vores ejendom, mens jeg var på arbejde.
Fire mennesker døde. Det var røgen, der fik ram på hende. Ikke ilden.
Det er vigtigt. Hvor er mine forbandede cigaretter?
- Tag en af mine. - Jeg er sikker på, jeg havde dem før.
Statsansatte stjæler som ravne.
Tak.
Har de orienteret dig om institutionen?
Jeg ved kun, det er et sindssygehospital.
For sindssyge kriminelle.
Hvis det bare var folk, der hørte stemmer og jagtede sommerfugle -
- ville de ikke have brug for os.
Er det der, vi skal hen?
Ja. På den anden side af øen går klippeskrænterne helt ud til vandet.
Havnen er den eneste vej til og fra øen.
Vi letter anker, så snart I to er i land.
Og I må godt rubbe jer.
- Hvorfor? - Det trækker op til uvejr.
Jeg har aldrig før set et marshal-skilt.
Vicefængselsinspektør McPherson. Velkommen til Shutter Island.
Jeg kører Dem op til Ashecliffe.
Deres drenge virker lidt nervøse, mr. McPherson.
Det er vi alle sammen lige nu.
HUSK OS, FOR VI HAR OGSÅ LEVET, ELSKET OG LEET
Elektrisk hegn.
- Hvordan kan du se det? - Jeg har set noget tilsvarende.
Godt. Vi yder al den hjælp, vi kan give Dem.
Men De skal følge reglerne her. Er det forstået?
Fuldstændig.
Den røde murstensbygning er Afsnit A, som huser mændene.
Afsnit B, kvindeafdelingen, ligger på venstre hånd.
Afsnit C er bygningen dér oppe på bakken.
En fæstning fra borgerkrigstiden. Der sidder de farligste patienter.
Adgang er forbudt uden skriftlig tilladelse og ledsagelse -
- af både mig og doktor Cawley. Er det forstået?
De opfører Dem, som om sindssyge smitter.
De bedes hermed udlevere Deres skydevåben.
Vi er politibetjente fra U.S. Marshals Service.
Vi skal altid bære skydevåben.
Ifølge paragraf 319 i fængselsloven -
- er vagterne i et fængsel den øverste myndighed.
De kommer ikke ind med Deres skydevåben.
Godt... Nu, hvor formalia er klaret -
- synes jeg, vi skal finde doktor Cawley.
Hvornår flygtede fangen?
Dr. Cawley må sætte Dem ind i sagen. Sådan er reglerne.
Fængselsbetjente på et sindssygehospital... mærkeligt syn.
Det er det eneste af sin art i USA, ja, i hele verden.
Vi tager kun imod de allerfarligste. Dem, ingen andre kan håndtere.
Det er kun takket være doktor Cawley. Han har skabt noget enestående.
Et hospital for folk, samfundet har opgivet...
Legitimation, mine herrer.
Vis Deres skilte. Doktor Cawley har ved flere lejligheder -
- bistået Scotland Yard, MI-5, OSS...
- Hvorfor? - Hvad mener De?
Hvad skal efterretningsbureauer med en psykiater?
Det må De spørge ham om.
- Daniels. - Doktor.
Mange tak.
Det var en fornøjelse, mine herrer.
- Han lovpriser Dem. - McPherson tror på det, vi gør.
Og hvad er det egentlig?
En moralsk forening af lov og orden og klinisk pleje.
Undskyld. En hvad af en hvad og hvad?
De malerier er præcise gengivelser. Før i tiden blev patienterne herude -
- lagt i lænker og efterladt i deres eget møg.
De blev pisket til blods for at uddrive psykosen.
Vi borede skruer ind i deres hjerner. Vi kom dem i iskoldt vand -
- til de mistede bevidstheden eller endda druknede.
- Og nu? - Vi prøver at kurere dem.
Og hvis det slår fejl, yder vi dem da en vis hjælp. Giver dem ro.
Det er alle voldsforbrydere, ikke?
De har gjort folk fortræd. Myrdet dem i visse tilfælde.
I næsten samtlige tilfælde, ja.
Så vil jeg ærlig talt skide deres ro en lang march.
- Jeg behandler dem. Jeg dømmer ikke. - Den kvindelige fange...
- Patient. - Undskyld. Patient...
En Rachel Solando... Hun er flygtet inden for det sidste døgn.
I aftes. Mellem ti og midnat.
- Er hun farlig? - Det kan man godt sige.
Hun myrdede alle sine tre børn.
Hun druknede dem i søen bag sit hus.
Hun holdt deres hoveder nede, til de døde.
Så bar hun dem ind og satte dem ved bordet.
Hun spiste et måltid mad, inden en nabo kom forbi.
- Hvad med manden? - Han døde på kysten i Normandiet.
Hun er krigsenke. Hun sultestrejkede, da hun kom herud.
Hun fastholdt hårdnakket, at børnene ikke var døde.
- Undskyld, doktor. Har De en aspirin? - Lider De af hovedpine?
Sommetider. Men i dag lider jeg mere af søsyge.
- Dehydrering. - Er alt i orden, chef?
Så har De ganske ret. De enkle midler er bedst.
Rachel tror stadig, børnene er i live.
Hun tror også, dette er hendes hjem i Berkshire-bjergene.
- Det er da løgn. - Hun har ikke erkendt, hun er indlagt.
Hun tror, vi er bybude, mælkemænd, postbude.
For at bevare fantasien om børnene har hun skabt en fiktiv verden.
Vi spiller alle roller i denne fantasi.
Har De søgt på området?
Inspektøren og hans folk har finkæmmet øen. Forgæves.
Hvad værre er: Vi ved ikke, hvordan hun slap ud af sit værelse.
Det var låst udefra, og der er tremmer for vinduet.
Det er, som om hun er sivet lige gennem væggene.
Jeg fulgte hende op efter gruppeterapien og låste.
Da jeg gik min midnatsrunde, var hun væk.
Hvordan kan det være muligt, at hun aldrig erkender sandheden?
Det er et sindssygehospital, ikke?
Det burde man da bemærke.
- Hvor mange par sko får patienterne? - To par.
Et rask sind er ikke et valg. Man kan ikke vælge at komme over det.
Gik hun barfodet? Hun kan ikke komme ti meter i det terræn.
LOVEN OM DE 4 HVEM ER 67?
Det er Rachels håndskrift. Men jeg aner ikke, hvad loven om de 4 er.
- Er det ikke en psykiatrisk betegnelse? - Nej.
"Hvem er 67?" Det ved jeg sgu da ikke.
Min kliniske konklusion er noget nær den samme.
- Er det bare tilfældige skriblerier? - Ingenlunde. Rachel er kvik.
En lysende begavelse. Papiret kunne være vigtigt.
Undskyld, men det beholder vi.
Var hun nødt til at komme denne vej?
Efter sengetid spiller sygepasserne kort herinde.
I går sad syv mand for foden af trappen der og spillede poker.
Alligevel fik Rachel listet sig forbi dem.
Hvordan? Gør hun sig usynlig?
Vi skal se personalejournalerne for samtlige ansatte.
Sygepasserne, vagterne... Alle, der var på arbejde.
Vi skal overveje Deres begæring.
Det er ikke nogen begæring. Det er en statsinstitution, og en farlig fange...
- Patient. - Patient... er flygtet.
- De gør, som jeg siger, eller... - Jeg skal se, hvad jeg kan gøre.
Vi må tale med personalet. Er det forstået?
Jeg kalder dem sammen efter maden.
Hvis De har flere spørgsmål, kan De hjælpe med eftersøgningen.
Der er 18 kilometer til land, og vandet er iskoldt.
Strømmen var stærk i går, og tidevandet stod ind.
Hun ville være druknet, og hendes krop skyllet op på land.
Hvad med grotterne? Har De undersøgt dem?
Hun kunne umuligt komme derud.
Foden af klipperne er dækket med giftsumak, eg, sumak...
Tusind planter med torne så store som min pik.
Som De selv sagde, har hun ikke sko på.
Godt! Lad os se efter på den anden side!
- Hvad er det for et tårn? - Det er et gammelt fyrtårn.
Vagterne har set efter derinde.
- Hvad er der derinde? Flere patienter? - Det er et renseanlæg.
Det bliver snart mørkt. Jeg stopper eftersøgningen for i aften.
Så går vi, gutter!
Du holdt vagt ved afsatsen, ikke?
Ingen kunne komme ind eller ud, uden at jeg havde set det.
Rachel Solando... Hvem skulle hun ellers forbi for at komme herned?
Mig. Glen Miga.
- Jeg så ikke noget. - Var du på din post hele aftenen?
Ja, men jeg så ingenting.
Glen.
Fortæl sandheden.
Jeg gik måske på toilettet.
- Brød du sikkerhedsreglerne? - Det var kun et lille øjeblik.
Lad os nu lige gå lidt tilbage.
Miss Solando blev låst inde før sengetid.
Er der nogen, som ved, hvad hun lavede før?
Er der?
Kom nu. Er der nogen?
Hun var i gruppeterapi.
- Skete der noget usædvanligt? - Definér usædvanligt.
Det er et sindssygehospital for sindssyge kriminelle.
Det sædvanlige er ikke hverdagskost.
Så lad mig omformulere det. Skete der noget under gruppeterapien -
- som var mere... mindeværdigt end...
- Normalt? - Netop.
Nej, beklager.
Sagde miss Solando noget under gruppeterapien?
Regnen gjorde hende bange.
Og hun kunne ikke døje maden. Hun brokkede sig evig og altid.
Også i aftes.
Var De der? Var der en læge?
- Doktor Sheehan styrede diskussionen. - Doktor Sheehan?
Ja. Han styrede gruppeterapien.
Han er Rachels faste psykiater. Han står for hendes behandling.
Vi må tale med doktor Sheehan.
Det er desværre ikke muligt. Han tog med færgen i morges.
Han havde allerede udskudt sin ferie for længe.
De er i højeste beredskab -
- en farlig patient er flygtet -
- og så lader De hendes faste læge rejse på ferie?
Selvfølgelig. Han er jo læge.
Har De et telefonnummer til ham?
Hallo?
Er der nogen?
Alle linjer er døde. Stormen har ramt fastlandet for fuld kraft.
Sig til, hvis der kommer forbindelse. D'herrer har en vigtig opringning.
Jeg skal gå stuegang, men jeg tager en drink og en cigar i mit hus -
- ved nitiden, hvis De vil kigge forbi.
Godt. Så kan vi tale sammen der, ikke?
Vi har talt sammen.
Jeg har vist valgt den forkerte offentlige sektor.
Det er lidt overvældende. Det blev bygget under borgerkrigen -
- samtidig med fæstningen, som huser Afsnit C.
Dette var den øverstbefalendes bolig.
Da staten fik regningen, blev han stillet for en krigsret.
- Det forstår jeg godt. - Dejlig musik. Hvem er det? Brahms?
Nej.
- Det er Mahler. - Ganske rigtigt.
Beklager. Min kollega, doktor Jeremiah Naehring.
Kvartet for klaver og strygere i a-mol.
- Hvilken gift drikker De? - Whisky, hvis De har.
- Mineralvand med is, tak. - Drikker De ikke alkohol?
Det overrasker mig. Er det ikke almindeligt at drikke i Deres fag?
Almindeligt nok. Hvad med Deres?
- Hvabehar? - Deres fag. Psykiatri.
Jeg har hørt, at det vælter med sutter og drukkenbolte.
Det har jeg ikke bemærket.
- Er det iste, De har i glasset? - Fortræffeligt.
De har mageløse forsvarsmekanismer.
De må være ganske skrap til afhøringer.
Mænd som Dem er mit speciale.
- Mænd af vold. - Det er sgu noget af en antagelse.
På ingen måde. De misforstår mig.
Jeg sagde, De er mænd af vold.
Jeg beskylder Dem ikke for at være voldelige. Det er noget ganske andet.
Fortsæt. Udvid vores horisont, doktor.
De har begge været i krig.
Det siger sig selv. Vi kunne lige så godt have været papirnussere.
Det var De ikke.
Siden skoletiden har ingen af Dem -
- vendt ryggen til en fysisk konflikt.
Ikke fordi De nyder det, men fordi tilbagetog ikke er nogen mulighed.
- Vi blev ikke opdraget til at stikke af. - Åh ja... Opdraget.
- Og hvem har så opdraget Dem? - Mig?
Ulve.
Yderst imponerende forsvarsmekanismer.
Tror De på Gud?
Jeg mener det skam alvorligt.
Det tror jeg gerne.
Har De nogensinde set en udryddelseslejr, doktor?
En koncentrationslejr.
Jeg har været der. Da vi befriede fangerne i Dachau.
Han taler glimrende engelsk. Næsten perfekt.
Han taler virkelig godt engelsk.
Men han støder lidt på konsonanterne.
- Er De tysker? - Er lovlig immigration en forbrydelse?
Det ved jeg ikke. Det må De selv svare på.
Vi skal se Sheehans og resten af personalets papirer.
De får ingen personaleoplysninger.
- Vi har brug for de papirer. - Det er udelukket.
Årh, hold kæft! Hvem fanden er det egentlig, der bestemmer her?
Doktor Naehring har forelagt Deres anmodning for bestyrelsen -
- og de har afslået den.
Det har De ikke beføjelse til, og det har De heller ikke.
Fortsæt efterforskningen, så hjælper vi efter bedste evne.
Efterforskningen er slut. Vi afleverer vores rapport til...
- Hoovers drenge. - Ja, netop.
Vi tager færgen i morgen tidlig. Kom så, Chuck!
Dejlig aften.
I skal sove sammen med personalet.
- Pakker vi virkelig sammen? - Hvorfor?
Tja... Jeg har bare aldrig før opgivet.
Vi har ikke hørt sandheden en eneste gang.
Rachel Solando smuttede ikke ud af en låst celle på bare fødder -
- uden at få hjælp. Jeg tror, hun fik meget hjælp.
Måske sidder Cawley i sit palæ nu og tager sin holdning op til overvejelse.
- I morgen er han måske... - Bluffede du?
Det sagde jeg ikke.
Jeg fandt en hel bunke af dem her. Er du efterhånden nogensinde ædru?
Jeg dræbte mange mennesker i krigen.
Er det derfor, du drikker?
Er du virkelig?
Nej.
- Hun er her stadigvæk. - Hvem?
- Rachel? - Hun forsvandt aldrig.
Kan du huske, da vi boede i hytten om sommeren?
Vi var så lykkelige.
Hun er her. Du må ikke rejse.
Jeg rejser ikke.
Jeg elsker dig så utrolig højt.
- Jeg er bare knogler i en kasse. - Nej.
Jo, jeg er.
Du er nødt til at vågne op.
Jeg vil ikke.
Du er her.
Nej.
Det må du se i øjnene.
Men det er hun.
Og det er han også.
Hvem?
Laeddis.
Jeg må af sted.
Nej. Bliv her. Jeg har brug for at holde om dig.
Bare lidt endnu.
Du er nødt til at slippe mig.
Det kan jeg ikke.
Færgen sejler ikke i det lortevejr.
Doktor!
Vi må tale med patienterne fra Rachels terapigruppe.
- Efterforskningen er jo slut. - Vi kan jo ikke tage færgen.
Fik Rachel andre former for behandling?
Ved De noget om, hvor psykiatrien er henne i dag, mine herrer?
- Ikke spor. - Det er ren krig.
Den gamle skole tror på kirurgiske indgreb. Psykokirurgi.
Indgreb som transorbital lobotomi.
Nogle siger, patienterne bliver omgængelige, føjelige.
- Andre siger, de bliver levende døde. - Den nye skole?
Psykofarmakologi. Et nyt stof er netop blevet godkendt. Thorazin.
Det "tæmmer" psykotiske patienter.
- Hvilken skole tilhører De? - Mig?
Jeg mener såmænd blot, at hvis man behandler en patient med respekt -
- og prøver at forstå ham, kan man måske nå ind til ham.
- De patienter? - Selv dem.
Man tyer straks til sidste udvej. Man giver dem en pille -
- og håber, det hele går væk.
Rachel Solando fik flere typer medicin, så hun ikke blev voldelig.
Men den virkede kun en overgang.
Hendes største hindring var hendes fornægtelse af, hvad hun havde gjort.
"Var". Er der en grund til, at De omtaler Deres patient i datid, doktor?
Kig ud.
Hvorfor tror De?
Peter Breene. Overfaldt sin fars sygeplejerske med et knust glas.
Sygeplejerskens ansigt blev alvorligt vansiret.
Nej, hvor jeg glæder mig.
Hun smilede til mig. Hun var så sød. Men man kunne se det i hendes øjne.
Hun elskede at være nøgen og slikke pik.
Udmærket, mr. Breene.
Så bad hun mig om et glas vand.
Vi var alene i køkkenet. Som om det ikke var noget.
Hvorfor var det noget?
Det var da åbenlyst! Hun ville have -
- at jeg trak min diller ud, så hun kunne grine af den.
Mr. Breene... vi skal stille Dem nogle spørgsmål.
Da jeg skar hende, skreg hun.
Men... hun gjorde mig bange.
- Hvad havde hun forventet? - Interessant.
Men vi skal tale om Rachel Solando.
Rachel Solando... Hun druknede sine egne børn.
Hun druknede sine børn!
Verden er kraftedeme syg.
De skulle gasses! Dem alle sammen.
Sinkerne, morderne, niggerne...
Hvis kællingen myrder sine egne børn, skal hun sgu gasses.
Vil du godt holde op med det?
- Sygeplejersken... - Hold nu op.
Måske havde sygeplejersken børn.
Og en mand.
Hun prøvede bare at tjene til føden.
Leve et normalt liv.
Der står i Deres journal, at...
De rev ansigtet af hende, ikke?
Tillykke. Nu får hun aldrig mere noget normalt liv.
Ved De, hvad hun var bange for?
- Dem. - Vil du godt holde op?!
Vil du ikke nok?
Hold op!
Hold så op!
- Kender De en Andrew Laeddis?! - Nej!
Jeg vil tilbage.
Jeg kommer aldrig ud. Det ville vist heller ikke være godt.
- Med forlov, miss Kearns... - Mrs.
Mrs. Kearns.
De virker ganske... ganske normal sammenlignet med de andre patienter.
Jeg har mine dårlige dage. Det har alle vel.
Men de fleste myrder ikke deres mand med en økse.
Jeg mener nu, at hvis en mand banker en -
- og knepper alt med et skørt, og ingen vil hjælpe én -
- så er det ikke så uforståeligt, at man hugger ham ned.
De burde måske ikke komme ud.
Hvad skulle jeg gøre, hvis det skete? Jeg kender ikke verden længere.
Man siger, der er bomber, som kan forvandle hele byer til aske.
Og så de der fjernsyn. Stemmer og ansigter i en kasse.
Jeg hører stemmer nok i forvejen.
Hvad kan De fortælle om Rachel?
Ikke meget. Hun holder sig for sig selv.
Hun troede, hendes børn var i live.
Hun troede, hun boede i Berkshire-bjergene -
- og at vi var hendes naboer. Mælkemænd.
- Postbude. - Bybude.
- Var doktor Sheehan der den aften? - Ja.
Han talte om vrede.
Fortæl lidt om ham.
Hvordan er han?
Han er...
...flink. Sød.
Han er guf for øjnene, som min mor ville sige.
Har han nogensinde lagt an på Dem?
Nej. Doktor Sheehan er en god læge.
- Må jeg bede om et glas vand? - Helt i orden.
Tak.
Lige et sidste spørgsmål, mrs. Kearns.
Har De nogensinde mødt en patient ved navn Andrew Laeddis?
Nej.
Ham har jeg aldrig hørt om.
Hun var blevet instrueret. Hun brugte stort set de samme ord som Cawley.
Hvem er Andrew Laeddis?
Du spurgte samtlige patienter om ham. Hvem er han?
Chef, for fanden. Jeg er din makker.
Vi har lige mødt hinanden. Du har været strømer længe.
Du har en pligt, en karriere. Det, jeg gør -
- går ikke hånd i hånd med reglerne.
Jeg vil blæse på reglerne. Jeg vil bare vide, hvad der foregår.
Da sagen her tikkede ind -
- bad jeg selv om den. Er du med?
Hvorfor?
Andrew Laeddis...
Han var vicevært i den ejendom, hvor min kone og jeg boede.
Han var også pyroman.
Andrew Laeddis tændte tændstikken...
...som antændte den brand, min kone døde i.
Luk dem ud!
- Hvad skete der med Laeddis? - Han slap af sted med det.
Laeddis slap af sted med det, og så forsvandt han.
For et års tid siden slog jeg op i avisen, og der var han.
En grim stodder. Stort ar fra højre tinding til venstre mundvig.
Øjne i forskellige farver. Ikke et ansigt, man glemmer.
Han brændte en skole ned og dræbte to mennesker.
Han sagde, han hørte stemmer. Først røg han i fængsel, så kom han herud.
- Og hvad så? - Så ingenting.
Han forsvandt ud i den blå luft.
Han er ikke i Afsnit B. Så må det være Afsnit C.
- Måske er han død. - Det er Rachel Solando måske også.
Man kan gemme et lig mange steder her.
Der er kun ét sted, ingen ville opdage.
Da hende patienten, Bridget Kearns -
- sendte mig hen efter vand, sagde hun noget, ikke?
Nej.
Hold nu op, chef.
Hun skrev det.
FLYGT
Chef! Vi må indenfor! Det er kraftedeme det rene Kansas!
- Vent lidt! - Nej, kom nu!
Pas på!
Kors!
Kom så! Derhenne!
Kom!
- Er alt i orden, chef? - Ja.
Hvis Laeddis nu er her, hvad vil du så gøre ved det?
Jeg vil ikke myrde Laeddis.
Hvis det var min kone, ville jeg gøre det... to gange.
Da vi gik gennem porten til Dachau -
- overgav SS-vagterne sig.
Kommandanten prøvede at begå selvmord, før vi kom, men...
...han kvajede sig.
Han var en time om at dø.
Da jeg gik udenfor, så jeg alle ligene på jorden.
Der var flere, end man kunne tælle.
Flere, end man overhovedet kunne forestille sig.
Så, ja...
Vagterne overgav sig, og vi stillede dem op på række.
Det var ikke krigsførelse. Det var...
Det var mord.
Jeg har fået nok af at slå ihjel.
Det er ikke derfor, jeg er her.
Hvad går det her så ud på?
Efter at Laeddis forsvandt...
...begyndte jeg at forhøre mig lidt om Ashecliffe.
Mange mennesker kender stedet, men ingen vil tale.
Det er, som om de er bange.
Anstalten bliver finansieret gennem en særlig bevilling -
- fra Repræsentanternes Hus' råd til undersøgelse af uamerikansk aktivitet.
Hvordan bekæmper vi kommunister fra en ø i Boston Harbor?
Ved at foretage eksperimenter på hjernen.
Det er i hvert fald mit bud.
- Tror du, det er det, der foregår? - Ingen ville tale.
Men jeg fandt en tidligere patient.
George Noyce. Flink universitetsdreng. Socialist.
Han var forsøgskanin i et psykiatrisk studie. Gæt, hvad de testede.
- Tandpasta. - Han begyndte at se drager overalt.
Han havde nær banket sin professor ihjel. Så kom han til Ashecliffe.
Afsnit C. De lukkede ham ud efter et år. Og hvad gjorde han så?
Efter to uger gik han ind på et værtshus -
- og dolkede tre mænd ihjel.
Noyces forsvarer slog på, at han var sindssyg, men Noyce rejste sig op -
- og tryglede om den elektriske stol. Alt andet end et sindssygehospital.
Dommeren idømte ham livstid i Dedham-fængslet.
- Og du fandt ham. - Ja.
Han var helt til rotterne.
Men det var ret åbenlyst -
- at de foretager eksperimenter på folk her.
Jeg ved nu ikke, chef.
- Tror du på en galning? - Det er det smukke ved det, ikke?
Gale er de perfekte forsøgskaniner. Ingen hører på dem.
Jeg stod i Dachau. Vi så, hvad mennesker -
- er i stand til at gøre ved hinanden.
Vi udkæmpede sgu en krig for at stoppe dem.
Og så viser det sig, at det måske sker her! På amerikansk jord!
- Hvad er det egentlig, du vil, Ted? - Jeg vil skaffe beviser.
Så tager jeg hjem, og så afslører jeg hele skidtet.
Sådan er det.
Vent nu lidt. Du begyndte at forhøre dig om Ashecliffe -
- og pludselig havde de brug for en marshal.
Jeg var heldig. En patient flygtede.
Sådan er held ikke skruet sammen. Verden er ikke skruet sådan sammen.
De har et elhegn om et renseanlæg.
Afsnit C ligger i en fæstning fra borgerkrigen!
Der er forbindelser til OSS! De får midler fra HUAC!
For fanden! Det hele lugter langt væk af forbindelser til højeste sted.
Hvad nu, hvis de ville have dig herud? Du stillede spørgsmål.
Vi skulle finde Rachel Solando. Hvor er beviset på, at hun findes?
De kunne umuligt vide, at jeg ville blive sat på sagen.
Hvad nu, hvis de også har gået dig efter i sømmene?
De skulle kun fingere en flugt for at få dig herud.
Nu har de os begge to!
Er I derude? Det er inspektør McPherson.
- Hallo! - Så fandt de os.
Det er en ø. De finder os altid.
Jeg ved, at De er derinde.
Vi skal nok komme væk fra den her forbandede ø!
Kom så!
Se at blive tørret. Doktor Cawley vil tale med Dem... nu!
Og skynd Dem! Det her er sgu ved at blive den rene orkan!
Deres jakkesæt bliver renset. De er klar i morgen.
Hvis vi da ikke bliver skyllet væk inden.
Nå ja, for resten. Deres cigaretter er ikke meget værd.
- Er det vores eneste mulighed? - Vi har noget pænt i fangegråt.
Nej, de er helt fine.
Jeg må igen insistere på, at alle patienter i Afsnit C lægges i lænker.
Hvis der kommer oversvømmelse, drukner de. Det ved De.
- Der skal meget vand til. - Vi er på en ø midt ude i havet.
- Der kan sagtens komme meget vand. - Hvad nu, hvis strømmen går?
- Der er en nødgenerator. - Hvis den går, går celledørene op.
Hvor skulle de flygte hen? De kan ikke bare -
- tage færgen til fastlandet og gå amok.
De har ganske ret. De går snarere amok lige her.
Hvis de bliver lænket til gulvet, dør de.
24 mennesker. Kan De leve med det?
Hvis det stod til mig, ville jeg også lægge alle de andre 42 i lænker.
Undskyld.
- Undskyld. Lige et hurtigt spørgsmål. - Et øjeblik.
- Da vi talte om Rachel Solandos brev... - Loven om de 4. Fantastisk.
De anede ikke, hvad den nederste linje hentydede til, vel?
"Hvem er 67?" Det ved jeg stadigvæk ikke.
- Det gør ingen af os. - Kan De slet ikke komme på noget?
Ikke noget som helst?
Jeg hørte Dem nemlig lige sige, at der er 24 patienter i Afsnit C -
- og 42 i Afsnit A og B.
Det giver 66 patienter i alt.
Det er korrekt.
Det lader til, at Rachel Solando antydede -
- at De har en patient nr. 67.
- Det har vi desværre ikke. - Ærlig talt. Hvad er det, De laver?
- Vi passer vores arbejde. - Har De ikke hørt de gode nyheder?
Nej, hvad er det?
De har fundet Rachel. Hun er her.
Sund og rask.
Ikke så meget som en skramme.
Hvem er de mænd?
- Hvad laver de i mit hus? - Politibetjente, Rachel.
De har nogle spørgsmål.
Man har set en statsfjendtlig kommunist -
- dele litteratur rundt her i området.
Her?
- I det her kvarter? - Ja, desværre.
Hvis De kunne fortælle, hvad De lavede i går, og hvor De var -
- ville det være en stor hjælp.
Ja, jeg...
Jeg lavede morgenmad til Jim og børnene.
Så pakkede jeg Jims madpakke, og han tog på arbejde.
Så sendte jeg børnene i skole.
Og så...
...besluttede jeg mig for at svømme en lang tur i søen.
Javel, ja.
Og hvad gjorde De bagefter?
Bagefter...
...tænkte jeg på dig.
Undskyld, men jeg ved ikke, hvad De taler om.
Er du ikke klar over, hvor ensom jeg har været, Jim?
Du er væk.
Du er død.
Jeg græder hver nat.
Hvordan skal jeg overleve?
Rachel, det skal nok gå.
Det gør mig ondt, men...
Det skal nok gå alt sammen.
Jeg begravede dig.
Jeg begravede en tom kiste. Din krop blev skyllet væk.
Kødet plaskede ud i havet og blev ædt af hajer!
Min Jim er død, så hvem helvede er du?
Hvem helvede er du?!
Hvem er du?!
Undskyld. Jeg ville ikke afbryde. Jeg troede, hun kunne fortælle noget.
Vi fandt hende nede ved fyrtårnet. Hun stod og slog smut.
Vi aner ikke, hvordan hun slap ud.
De må gå ned i kælderen. Der er mad, vand og senge.
Det er det sikreste sted, når orkanen rammer.
- Er alt i orden? De er bleg. - Jeg har det fint. Det er bare...
- Chef, er alt i orden? - Det er bare så forbandet lyst.
Lysfølsomhed, hovedpiner. Er det et migræneanfald?
Det går over igen.
- Hvad er der galt med ham? - Tag dem. De fjerner smerten.
- Hvad er det? - Et migræneanfald.
Det er som at få proppet barberblade i hovedet og få det gennemrusket.
- Tag pillerne. - Nej.
De får smerten til at gå væk. Tag dem nu.
Han skal ligge ned.
- Hvem er det? - Ham dér?
Det er inspektøren.
Ham skal du ikke tænke på.
Han ligner en gammel militær-lort.
Det må jeg give dig ret i.
Du skulle have reddet mig.
Du skulle have reddet os alle sammen.
Hej med dig.
Laeddis.
Ja.
Min...
Min ven.
Du bærer ikke nag, vel?
Du bærer ikke nag.
Lidt godt til senere.
Jeg ved nemlig, hvor meget du trænger til det.
Uret tikker, min ven.
Der er snart ikke mere tid.
Hjælp mig lige lidt.
Det her kan give mig problemer.
Jeg er død.
Det er jeg ked af.
Hvorfor reddede du mig ikke?
Jeg prøvede. Jeg ville gerne, men da jeg nåede frem -
- var det for sent.
Kan du se?
Er de ikke smukke?
Hvorfor er du helt gennemblødt, skat?
Laeddis er ikke død.
Han er ikke væk.
Han er her stadigvæk.
- Det ved jeg godt. - Find ham, Teddy.
Find ham og slå ham ihjel.
Så, så.
Er alt i orden, chef?
- Den forbandede migræne. - Nødgeneratoren er gået.
Det er det rene kaos.
Hvad skal vi gøre?
Tror du, hele det elektriske system er røget?
Det er meget sandsynligt.
Al elektrisk sikkerhed.
Hegn, porte, døre.
Dejlig dag til en spadseretur, ikke? Til Afsnit C, for eksempel.
Det kan jo være, vi møder Andrew Laeddis.
Ham, jeg fortalte om, George Noyce... Han sagde, de værste sidder herinde.
Dem, selv de andre indsatte er bange for.
- Fortalte han, hvordan det er indrettet? - Ikke rigtig.
Han kunne kun huske de evindelige skrig. Ingen vinduer.
Tremmer overalt.
- Tak skæbne! - Første gang i Afsnit C?
- Ja... Vi har hørt historier. - Tro mig.
I har ikke hørt en skid. De fleste galninge er spærret inde -
- men nogle er stadig på fri fod. Hvis I ser en, skal I ikke prøve på noget.
De møgsvin slår jer ihjel. Er det forstået?
Få så fingeren ud. Kom så.
Han er her.
Laeddis. Jeg kan mærke ham.
Ét! Du er den!
Vent!
Hør så her.
Hør efter. Jeg vil ikke væk herfra.
Hvorfor skulle nogen ville det?
Vi hører ting om verden udenfor.
- Om atomprøvesprængninger... - Teddy, hvor er du?
Ved du, hvordan en brintbombe virker?
- Med brint. - Morsomt.
- Chef! - Bomber eksploderer, ikke?
Men ikke brintbomben. Den imploderer -
- og skaber en eksplosion på en tusindedel, en milliontedel...
- Er du med? - Ja.
- Er du? - Ja!
Slip ham!
Hvad er det, du laver?! For pokker, Teddy.
I fik fat i Billings. Hvad helvede går der af jer?
- I skal ikke slå dem ihjel. - Han overfaldt os.
Hjælp mig lige. Lad os få ham hen på sygeafdelingen. Nej, ikke dig!
Gå med dig.
Cawley flår mig kraftedeme levende.
Stop mig... Vil du ikke nok... før jeg slår ihjel.
Stop mig, før jeg slår ihjel igen.
Laeddis...
Du sagde, jeg ville komme ud herfra.
Du lovede det.
- Du løj. - Laeddis.
Laeddis?
Det er sgu ret morsomt.
- Din stemme... - Kan du ikke kende den?
Efter alle vores samtaler. Efter alle de løgne, du har stukket mig.
- Lad mig se dit ansigt. - De siger, jeg er deres nu.
De siger, jeg aldrig kommer ud.
Din tændstik er ved at gå ud.
Lad mig så se dit ansigt, for helvede!
Så du kan stikke mig en ny plade? Det handler ikke om sandheden.
- Det handler om at få sandheden frem. - Det handler om dig!
Og Laeddis. Det har aldrig handlet om andet.
Jeg var en tilfældig person.
En vej ind.
George... George Noyce.
Nej. Det kan ikke passe. Du kan ikke være her.
- Kan du lide det? - Hvem har gjort det ved dig, George?
- Det har du. - Hvad helvede mener du?
Al din forpulede snak, og så får du mig herind igen.
Hvordan fik de dig ud af Dedham? Jeg får gjort noget ved det her!
Jeg kommer aldrig ud. Jeg kom ud en gang. Men to gange er umuligt.
- Fortæl, hvordan de fik fat i dig. - De vidste det!
Kan du ikke forstå det? Alt det, du var ude på. Hele din plan.
Det er et spil. Det hele er til ære for dig.
Du efterforsker ikke noget som helst.
Du er kraftedeme en rotte i en labyrint.
Du tager fejl.
Gør jeg virkelig? Har du været meget alene, siden du kom?
- Jeg har haft min makker med. - I har ikke arbejdet sammen før, vel?
Han... han er politimand.
Du har aldrig arbejdet sammen med ham før, vel?
George, hør her. Jeg er menneskekender. Jeg stoler på ham.
Så har de allerede vundet.
For helvede.
De fører mig ud til fyrtårnet.
De skærer i min hjerne.
Og jeg er her kun på grund af dig!
Jeg skal nok få dig ud. Du kommer ikke ud til fyrtårnet.
Du kan ikke både få sandheden frem og myrde Laeddis.
Du skal træffe et valg. Det forstår du godt, ikke?
- Jeg vil ikke slå nogen ihjel. - Løgner!
Jeg slår ham ikke ihjel! Det har du mit ord på!
Hun er død.
Giv slip på hende.
Fortæl ham det, Teddy. Fortæl ham hvorfor.
Du er nødt til at gøre det.
Fortæl om den dag, da du gav mig min medaljon.
Jeg fortalte, mit hjerte var ved at briste. Du spurgte hvorfor.
- Hun kører rundt med dig. - Jeg sagde, det var af lykke.
Hun slår dig ihjel.
Vil du have sandheden frem? Du er nødt til at slippe hende.
- Det kan jeg ikke. - Du må slippe hende!
Det kan jeg ikke!
Så kommer du aldrig væk fra øen.
Dolores.
Han er ikke i det her afsnit.
Han er blevet overflyttet til et andet sted.
Hvis han ikke er i Afsnit A -
- kan han kun være ét sted.
Fyrtårnet.
Må Gud være dig nådig.
Den er gal. McPherson og Cawley er her.
De har hørt, at en sygepasser gik amok på en patient.
De leder efter ham overalt. Lad os komme ud.
Bare gå. Vi hører til her.
- Hvad skete der med dig? - Hvad mener du?
Hvor blev du af?
Efter sygeafdelingen smuttede jeg forbi patientarkivet.
- Fandt du nogensinde Laeddis? - Nej. Jeg fandt ham ikke.
Jeg har noget, der er næsten lige så godt. Hans indlæggelsesjournal.
Der er ikke andet. Ingen optegnelser, ingen fotografier.
Kun det her. Det var mystisk. Her. Se selv.
- Jeg ser på den senere. - Hvad er der galt, chef?
Jeg ser bare på den senere.
- Ashecliffe ligger den vej. - Jeg skal ikke hen til Ashecliffe.
Jeg skal ud til det fyrtårn og finde ud af, hvad der foregår.
Der er det. Fandens også. Vi er for langt mod syd.
Vi må tilbage. Vi kommer aldrig over de klipper.
Måske er der en sti, som fører uden om klipperne og over til fyrtårnet.
Hvad laver vi? Indlæggelsesjournalen beviser -
- at der er en 67. patient, hvilket de hele tiden benægter.
Jeg skal hen til det fyrtårn. Er du med?
- Hvad kan jeg sige for at stoppe dig? - Hvorfor skulle du det? Hvorfor?
At klatre derned i mørket er det rene selvmord.
Fint nok. Så må du hellere springe over denne gang.
Du fik mig rodet ud i det her. Og nu er vi fanget her -
- på den her sten, den her ø, og har kun hinanden at stole på.
- Og du opfører dig som... - Som hvad? Hvordan opfører jeg mig?
Hvad fanden skete der i de celler, Ted?
Hvordan tror du, vejret er i Portland?
Jeg er fra Seattle.
Seattle?
Jeg fortsætter alene.
- Jeg går med dig, chef. - Alene, blev der sagt.
Fint.
Fandens også!
Jeg vidste, det ikke tog lang tid, men vandstanden var for høj.
Chuck!
Kom så!
Hvor er du, Chuck?!
Hvem er du?
Teddy Daniels. Jeg er politimand.
Du er ham, der er sendt herud.
Ja.
Vær venlig at tage hånden frem fra ryggen.
Hvorfor?
Så jeg kan se, at det, du gemmer, ikke er farligt.
Jeg beholder den her...
...hvis det ikke gør noget.
Helt i orden.
Du er Rachel Solando.
Den rigtige.
Har du slået dine børn ihjel?
Jeg har aldrig haft børn.
Jeg har aldrig været gift.
Og før jeg blev indlagt på Ashecliffe, arbejdede jeg her.
Var du sygeplejerske?
Jeg var læge.
- Tror du, jeg er sindssyg? - Nej.
Hvad nu, hvis jeg siger, jeg ikke er sindssyg?
Det hjælper stort set ikke, vel?
Det er det, der gør det så Kafkask genialt.
Når folk fortæller omverdenen, at man er skør -
- bekræfter alle ens protester bare deres udtalelser.
Jeg er ikke med.
Når først man er erklæret sindssyg -
- bliver alt, hvad man gør, kaldt en følge af ens sindssyge.
Rimelige protester bliver kaldt "fornægtelse".
Begrundet frygt..."paranoia".
Overlevelsesinstinkter kaldes... "forsvarsmekanismer".
Du er kvikkere, end du ser ud. Det er nok ikke godt.
Sig mig en ting.
Hvad skete der med dig?
Jeg spurgte til de store sendinger Sodium amytal -
- og opiumbaserede hallucinogener.
- Psykotroper. - Jeg spurgte også til operationerne.
Har du hørt om transorbital lobotomi?
De giver patienten elektrochok.
Så borer de en syl gennem øjet...
...og trækker nogle nervetråde ud.
Det gør patienten meget mere lydig. Medgørlig.
Det er barbarisk. Samvittighedsløst.
Ved du, hvordan smerte trænger ind i kroppen? Gør du?
- Det kommer an på, hvor det er. - Nej.
Det har intet med kødet at gøre. Hjernen styrer smerten.
Hjernen styrer frygt, empati, søvn, sult, vrede. Alt!
- Hvad nu, hvis den kunne kontrolleres? - Hjernen?
Man omformer et menneske, så det ikke føler smerte -
- eller kærlighed eller medfølelse...
Et menneske, som ikke kan afhøres, fordi det ingen minder har.
Man kan ikke fjerne et menneskes minder. Aldrig.
Nordkoreanerne brugte amerikanske krigsfanger -
- til hjernevask-eksperimenter. Det forvandlede soldater til forrædere.
Det er det, de gør her. De skaber spøgelser, som skal ud og gøre ting -
- raske aldrig ville gøre.
At få de evner og den viden ville tage mange år.
Mange års forskning. Mange hundrede patienter at foretage forsøg på.
Om 50 år vil folk se tilbage og sige: "Det var her, det hele begyndte."
Nazisterne brugte jøderne, russerne brugte fanger i arbejdslejrene, og vi...
...vi eksperimenterede med patienter på Shutter Island.
Nej, det vil de ikke.
Du har vel forstået...
...at de ikke kan lade dig rejse?
Jeg er fra forbundspolitiet. De kan ikke stoppe mig.
Jeg var højt agtet psykiater...
...fra en velanset familie.
Det betød ingenting.
Sig mig en ting. Har du haft nogen traumatiske oplevelser?
Ja. Men hvorfor skulle det betyde noget?
Fordi de hævder, at noget fra din fortid fik dig til at gå fra forstanden.
Så når de indlægger dig, vil dine venner og kolleger sige:
"Det er klart, at han brød sammen."
- "Hvem ville ikke det?" - Det kan de sige om hvem som helst.
Jamen de siger det om dig.
Hvordan har hovedet det?
- Hovedet? - Har du haft underlige drømme?
Problemer med at sove?
Hovedpine?
Jeg har tendens til migræne.
Du har ikke taget piller, vel? Bare aspirin?
Aspirin?
Har du spist deres mad og drukket deres kaffe?
Du har vel i det mindste røget dine egne cigaretter?
Nej. Nej, det har jeg ikke.
Der går 36 til 48 timer, før neuroleptika -
- for alvor begynder at virke. Lammelsen kommer først.
Først i fingerspidserne og så i hele hånden.
Har du set nogen omvandrende mareridt for nylig?
Fortæl, hvad der foregår i det fyrtårn.
Fortæl det.
Hjernekirurgi. Den slags, hvor man åbner kraniet og roder på må og få.
Den slags, de lærte af nazisterne.
Det er der, de skaber spøgelserne.
Hvem har kendskab til det? Altså på øen. Hvem?
- Dem alle sammen. - Hold nu op. Sygepasserne?
- De kan da ikke vide det. - Dem alle sammen.
Du kan ikke blive her. De tror, jeg er druknet.
Hvis de kommer og leder efter dig, finder de mig måske. Du må gå nu.
- Jeg kommer tilbage efter dig. - Jeg er her ikke. Jeg flytter rundt.
- Jeg kunne få dig væk fra øen. - Har du overhovedet hørt efter?
Man kan kun komme væk med færgen, og den kontrollerer de.
Du kommer aldrig væk.
Jeg havde en ven. Jeg var sammen med ham i går -
- men vi kom væk fra hinanden. Har du set ham?
Hør her...
Du har ingen venner.
Der er du jo.
Vi spekulerede på, hvornår du dukkede op.
Hop ind. Kom nu.
Er du ude at spadsere en tur?
Jeg så mig bare omkring.
Har du nydt Guds sidste gave?
- Hvad? - Guds gave.
Volden.
Da jeg kom nedenunder i mit hjem og så træet i min dagligstue -
- rakte det ud efter mig som en hånd fra det høje.
Gud elsker vold.
- Det har jeg ikke bemærket. - Vel har du så.
Hvorfor skulle der ellers være så meget af den?
Den ligger os i blodet. Det er det, vi er.
Vi fører krig, brænder ofre, plyndrer og flår vore brødre levende.
Og hvorfor? Fordi Gud gav os vold, så vi kan udøve den til hans ære.
Jeg troede, Gud gav os moralsk orden.
Ingen moralsk orden er så ren som denne storm.
Der er slet ingen moralsk orden. Kun dette spørgsmål:
Kan min vold besejre din?
- Jeg er ikke voldelig. - Jo, du er.
Du er så voldelig, man kan blive.
Det ved jeg, fordi jeg selv er så voldelig, man kan blive.
Hvis samfundets regler var ophævet, og jeg stod i vejen for et måltid mad -
- ville du flække mit kranium med en sten og æde mig rå.
Ville du ikke?
Cawley tror, du er uskadelig, men jeg ved bedre.
- Du kender mig ikke. - Jo, jeg gør.
Jeg kender dig. Vi har kendt hinanden i flere århundreder.
Hvis jeg satte tænderne i dit øje lige nu -
- kunne du så stoppe mig, før jeg gjorde dig blind?
Du kan jo prøve.
Sådan skal det være.
DØRENE SKAL ALTID VÆRE LÅST
- Hvor har De været? - Rundtomkring. Jeg har set øen.
De rejser jo nu, hvor Rachel er fundet.
- Ja. - Hold op med at kigge på ham.
- Stort møde? - Ja.
I går var der en uidentificeret mand i Afsnit C.
- Han pacificerede en farlig patient. - Gjorde han?
Han havde en lang samtale med en paranoid skizofren... George Noyce.
Lider denne Noyce af forfølgelsesvanvid?
I høj grad. Han kan være ganske foruroligende.
For to uger siden blev en patient så ophidset -
- af en af Noyces historier, at han bankede ham.
Cigaret?
Nej tak. Jeg er holdt op.
- Tager De så færgen? - Ja, i høj grad.
Vi har vist fået svar på alle spørgsmål.
"Vi"?
Nå ja. Har De set ham?
- Hvem? - Min makker, Chuck.
De har ingen makker. De kom herud alene.
Jeg har skabt noget værdifuldt her, men værdifulde ting misforstås ofte.
Alle vil have en hurtig løsning. Jeg prøver at gøre noget, som folk -
- Dem selv iberegnet, ikke forstår. Og jeg giver mig ikke uden kamp.
Det kan jeg se.
Hvad var det så med Deres makker?
Hvilken makker?
Skal De noget?
Jeg er bare på vej ud til færgen.
Det er altså den anden vej.
Hvis De venter et øjeblik, skal jeg få Dem kørt ned til havnen.
Hvad er det, doktor? Hvad er det?
Det er bare noget beroligende. En forholdsregel.
Hvad vil De gøre? Slå mig ihjel?
- Synes De, De fortjener det? - Hvorfor?
Fordi jeg har provokeret Dem? Sig mig lige...
Hvad provokerer Dem ikke? Bemærkninger? Ord?
- Nazister. - Også det.
Og så selvfølgelig minder, drømme.
Vidste De, at ordet traume stammer fra det græske ord for sår?
Og hvad er det tyske ord for drøm? Traum. Ein Traum.
Sår kan skabe uhyrer, og De...
De er såret. Og vil De ikke give mig ret i -
- at når man ser et uhyre, må man standse det?
Jo, det har De ret i.
Jeg sagde, det tog en times tid.
Skulle vi tage stueetagen med?
- Hvor lang tid har du været på vagt? - 18 timer i træk.
Du får en god løn.
Hvad laver du, skat?
- Du skal ned til færgen. - Nej. Nej, nej...
Hvis verden tror, Chuck er død, er han den perfekte forsøgskanin.
De kan kun have ført ham et sted hen.
- Hvis du går derhen, dør du. - Han er min makker.
Hvis de holder ham fanget, må jeg få ham ud.
Jeg kan ikke miste flere.
Du må ikke gøre det, Teddy. Vil du ikke nok lade være?
Beklager, skat.
Jeg elsker det her, fordi du har givet mig det.
Men når sandheden skal frem...
...så er det kraftedeme et grimt slips.
Nej.
Stop! Bliv, hvor du er!
Slår du mig ihjel?
Nej. Jeg slår dig ikke ihjel.
Hvorfor er du helt gennemblødt, skat?
- Hvad sagde De? - Du ved udmærket, hvad jeg sagde.
Geværet er for resten tomt.
Sid ned.
Se nu at bliv tørret. Du bliver forkølet.
Fint nok.
Hvor hårdt sårede du vagten?
Jeg ved ikke, hvad De taler om.
Ja, han er her. Få doktor Sheehan til at se til din mand, før han kommer op.
Nå...
Kom doktor Sheehan ind med færgen i morges?
Ikke ligefrem.
Du sprængte min bil i luften. Jeg var virkelig glad for den.
Det er jeg ked af at høre.
Du ryster ret voldsomt, ikke?
Hvad med hallucinationerne?
Kom væk, Teddy. Det her sted taget livet af dig.
- Ikke værst. - De bliver værre.
Det ved jeg godt. Doktor Solando fortalte mig om Deres neuroleptika.
Gjorde hun? Hvornår?
Jeg fandt hende. I en grotte -
- ude ved klipperne. Men De får ikke fat i hende.
Det tvivler jeg ikke på. Hun findes nemlig ikke.
Dine vrangforestillinger er alvorligere, end jeg troede.
Du er ikke på psykosemedicin.
Du er faktisk slet ikke på noget.
- Hvad helvede er det her så? - Abstinenser.
Abstinenser? Jeg har sgu da overhovedet ikke drukket herude?
Chlorpromazin. Jeg er ikke tilhænger af psykofarmaka, men i dit tilfælde...
- Chlorproma-hvad? - Chlorpromazin.
Det samme, vi har givet dig de sidste 24 måneder.
De sidste to år -
- har nogen altså givet mig stoffer i Boston?
Ikke i Boston. Her.
Du har været her i to år. Som patient på institutionen.
Efter alt det, jeg har set her -
- tror De så virkelig, De kan overbevise mig om, at jeg er sindssyg?
Ved De, hvem jeg har med at gøre til daglig? Jeg er marshal.
Du har været marshal.
Her er indlæggelsesjournalen, beviset på den 67. patient.
Hvis du var nået til fastlandet, kunne du have "afsløret hele skidtet".
Men alligevel havde du ikke tid til at se på den. Læs den nu.
Værsgo.
Patienten er yderst intelligent og forstyrret. Højt dekoreret krigsveteran.
Deltog i... befrielsen af Dachau.
Tidligere marshal. Tilbøjelighed til vold.
Viser ingen anger over sin forbrydelse, fordi han fornægter den.
Højtudviklet fantasiverden, som afholder ham fra at indse sandheden...
Jeg har fået nok af det her pis! Hvor er min makker? Hvor er Chuck?!
Lad os prøve på en anden måde. Din kones pigenavn var Chanal, ikke?
- De skal ikke tale om hende. - Det er jeg desværre nødt til.
Kan du se, hvad disse fire navne har til fælles? Det er din "lov om de 4".
- Andrew, hvad ser du? - Hvis min makker har lidt overlast...
Koncentrer dig, Andrew! Hvad ser du? Navnene har de samme bogstaver.
Edward Daniels har de samme 13 bogstaver som Andrew Laeddis.
Det samme gælder Rachel Solando og Dolores Chanal. Det er anagrammer.
- Den taktik virker ikke på mig. - Nu har du fået sandheden.
Du hedder Andrew Laeddis.
Den 67. patient på Ashecliffe er dig, Andrew.
- De er fuld af pis. - Du blev indlagt for to år siden.
Du begik en grusom forbrydelse. Du kan ikke tilgive dig selv -
- så du har opfundet et andet jeg.
Så lad os få fakta på bordet.
I din historie er du ikke morder. Du er helt. Stadigvæk politimand.
Du er her på en sag og har afsløret en sammensværgelse.
Så alt, hvad vi siger om dig, kan du afvise som løgn, Andrew.
- Jeg hedder Edward Daniels. - Jeg har hørt den fantasi i to år.
Jeg kender den ud og ind. Patient nr. 67, stormen...
Rachel Solando, din forsvundne makker, dine drømme.
Du var i Dachau, men det er ikke sikkert, du dræbte nogen vagter.
Jeg ville ønske, jeg kunne lade dig leve i din fantasiverden. Det ville jeg.
Men du er voldelig, trænet, farlig. Den farligste patient, vi har.
Du har såret sygepassere, vagter, andre patienter... Du overfaldt Noyce.
Jeg har kraftedeme luret Dem. De fik Noyce banket.
- Selvfølgelig ikke! - Hvorfor skulle jeg gøre ham noget?
Han kaldte dig Laeddis.
Og du vil gøre alt for ikke at være ham.
Jeg har en udskrift af din samtale med Noyce i går.
"Det handler om dig og Laeddis. Det har aldrig handlet om andet."
Han siger, det handler om mig og Laeddis.
Da du spurgte til hans ansigt, sagde han: "Det var dig."
- Han mente, at det var min skyld. - Du havde nær slået ham ihjel!
Inspektøren og bestyrelsen vil gøre noget. De har besluttet -
- at hvis vi ikke kan få dig tilbage til virkeligheden lige nu -
- bliver der sørget for, at du aldrig mere kan gøre nogen fortræd.
De giver dig det hvide snit, Andrew. Kan du forstå det?
Ja, det er forstået.
Jeg forstår det udmærket.
Hvis jeg ikke er med på Deres lille leg -
- forvandler doktor Naehring mig til et af sine spøgelser.
Men hvad med min makker? Vil De fortælle mine overordnede -
- at han er en forsvarsmekanisme?
Dav, chef.
Hvad helvede er det, der foregår?
- Arbejder du for ham? - Beklager.
Nogen skulle blive hos dig og passe på dig.
Du mener holde øje med mig. Hvert eneste minut.
Hvem er du? Hvem er du? Svar mig.
Kan du ikke kende mig, Andrew?
Jeg har været din faste psykiater de sidste to år.
Jeg hedder Lester Sheehan.
- Jeg fortalte dig om min kone. - Det ved jeg godt.
Jeg kravlede ned ad en klippeskrænt efter dig. Jeg stolede på dig.
Jeg satte alt på spil for at redde dig her! Alt!
- Det ved jeg godt, chef. - Tiden er ved at løbe fra os, Andrew.
Jeg forsikrede bestyrelsen om, at jeg kunne skabe -
- det mest nyskabende psykiatriske rollespil nogensinde og redde dig.
Jeg troede, at hvis vi lod dig spille historien til ende -
- ville du se, hvor usand og fuldstændig usandsynlig den er.
Du har kunnet gå frit omkring i to dage. Lad mig så høre.
Hvor er nazieksperimenterne? De sataniske operationsstuer?
Andrew, hør nu her.
Hvis det ikke lykkes at redde dig -
- vil alt det, vi har prøvet at gøre, blive miskrediteret.
Vi er i frontlinjen i en krig.
Og lige nu står og falder det hele med dig.
Bliv, hvor De er!
Jeg hedder Edward Daniels!
- Den er ladt. Det kan jeg mærke. - Er du sikker på, det er din pistol?
Den har mine initialer. Der er en bule i løbet efter et skud.
- Jeg hopper ikke på mere af Deres lort! - Så skyd løs.
Ellers kommer du aldrig væk fra øen.
Andrew, hold nu op.
Min pistol.
- Hvad fanden har I gjort ved min pistol? - Det er legetøj.
Vi taler sandt.
Dolores var sindssyg, maniodepressiv, til fare for sig selv.
Du drak, holdt dig væk og nægtede at lytte til folk.
I flyttede til søen, efter at hun satte ild til jeres lejlighed i byen.
Du lyver! Du har bedøvet mig!
- Du har ikke bestilt andet end at lyve! - Dine børn. Andrew, dine børn!
- Simon. Henry. - Jeg har aldrig haft børn.
Din kone druknede dem... ved hytten ved søen.
Og her, den lille pige, du drømmer om...
- Hver eneste nat. - Jeg har aldrig haft en lille pige.
Det er hende, der siger, at du skulle have reddet hende.
Reddet dem alle sammen. Din datter.
Hun hedder Rachel. Vil du fornægte, at hun har levet?
Vil du, Andrew?
Det er jeg ked af, min skat.
Jeg sagde jo, du ikke skulle gå herud. Jeg sagde jo...
...det ville tage livet af dig.
Så er jeg hjemme! Vi fangede ham lige uden for Oklahoma.
Jeg må have stoppet ti steder på vejen fra Tulsa. Jeg kunne sove en uge.
Dolores?
Skat...
...hvorfor er du helt gennemblødt?
Jeg har savnet dig.
Jeg vil hjem.
Du er hjemme.
Hvor er børnene?
De er i skole.
Det er lørdag, skat.
Skolen er ikke åben om lørdagen.
Min skole er.
Åh gud.
Åh gud, nej!
Kom nu.
Åh gud, nej!
Lad os sætte dem ind ved bordet, Andrew.
Vi tørrer dem. Vi skifter tøj på dem.
De bliver vores levende dukker.
I morgen kan vi tage på skovtur med dem.
Hvis du nogensinde har elsket mig...
...så lad være med at sige mere.
Jeg elsker dig.
Slip mig fri.
Skat.
Vi bader dem.
- Jeg elsker dig, skat... - Jeg elsker også dig.
- Jeg elsker dig over alt på jorden. - Jeg elsker dig...
- Andrew, kan du høre mig? - Rachel...
Rachel!
Rachel? Rachel hvem?
Rachel Laeddis.
Min datter.
Hvorfor er du her?
- Fordi jeg slog min kone ihjel. - Og hvorfor gjorde du det?
Fordi hun myrdede vores børn...
...og sagde, jeg skulle slippe hende fri.
- Hvem er Teddy Daniels? - Han findes ikke.
- Jeg fandt på ham og Rachel Solando. - Hvorfor?
Vi skal høre dig sige det.
Da Dolores havde prøvet at begå selvmord første gang...
...sagde hun til mig, at hun havde et insekt...
...inde i hjernen.
Hun kunne mærke, hvordan det...
...kriblede hen under hendes kranium...
...og trak i trådene bare for sjov.
Det fortalte hun mig.
Hun fortalte det, men jeg hørte ikke efter.
Jeg elskede hende så utrolig højt.
Hvorfor opdigtede du dem?
Jeg kan ikke leve med tanken om, at Dolores slog vores børn ihjel.
Og at jeg...
Jeg slog dem ihjel, fordi jeg ikke skaffede hende hjælp.
Jeg slog dem ihjel.
Nu skal du høre, hvad jeg frygter. Vi nåede dig for ni måneder siden -
- og så gik det tilbage igen.
- Det kan jeg ikke huske. - Det ved jeg godt.
Du nulstillede, Andrew. Som et bånd, der spiller -
- om og om igen i det uendelige.
Jeg håber, at det her er nok til at forhindre, at det sker igen.
Men jeg skal være sikker på, at du har erkendt virkeligheden.
Du rakte ud efter mig, ikke, doktor?
Du prøvede at hjælpe, da ingen andre ville.
Jeg hedder Andrew Laeddis.
Og jeg myrdede min kone i foråret 52.
- Hvordan går det i dag? - Godt. Hvad med dig?
Jeg klager ikke.
- Hvad gør vi nu? - Godt spørgsmål.
Vi må væk fra den her klippe, Chuck.
Tilbage til fastlandet. Den er fandeme helt gal herude.
Bare rolig. De fanger os ikke.
Nej. Vi er for kvikke til dem.
Ja. Det er vi, ikke?
- Det her sted får mig til at tænke... - På hvad, chef?
Hvad ville være værst?
At leve som et uhyre -
- eller at dø som et godt menneske?
Teddy?
Danish