PROKLETÝ OSTROV
Ostrov v Bostonské zátoce. 1954
Dej se dohromady, Teddy! Dej se dohromady.
Je to jen voda.
Hodně vody.
Hodně...
No tak.
- Jste v pohodě, šéfe? - Ano, jsem v pořádku, jen...
Prostě... prostě nesnáším vodu..
- Ty jsi můj nový parťák? - Přesně tak.
Není to nejlepší způsob seznámení, když mám hlavu na půl v záchodě.
Moc to nesedí k "legendě Teddy Daniels"
- to uznávám. - Legenda?
Co to tam v Porlandu kouříte kluci?
Seattle. Přijel jsem ze Seattle.
Jak jsi dlouho u Maršálů?
Čtyři roky.
Takže víš, jak je to malý svět.
Jasně.
A co vy? Máte dívku? Jste ženatý?
Byl jsem.
Umřela.
- Ježiš, já... - Netrap se tím.
Šlo o požár činžáku, když jsem byl v práci.
Umřeli tam 4 lidé.
Kouř ji zabil, ne oheň. To je důležité.
Je mi to líto, šéfe.
Kde mám ty zatracený cigára?
Vemte si jednu moji.
Přísahám, že sem je měl v kabátě, když jsem nastupoval na loď.
Vládní zaměstnanci. Oškubou vás, ani si nevšimnete.
Díky.
Dostal jste informace o tom ústavu, než jste odjel?
Jen vím, že je to ústav pro duševně choré.
Pro kriminálníky, co se zbláznili.
Kdyby šlo jen o chlápky, co slyší hlasy
a honí motýly, nepotřebovali by nás.
- Tam jedeme? - Ano.
Ostatní části ostrova mají jen strmé útesy až do moře.
Přístaviště je jediný možný přístupový bod, nebo únikový.
Odplouváme hned jak vystoupíte na břeh.
Ocenil bych, kdyby jste si s tím pospíšili.
- Proč? - Blíží se bouře.
Nikdy předtím jsem neviděl odznak Maršála.
Jsem vrchní dozorce McPherson, pánové.
Vítejte na Shutter Island.
Doprovodím vás do Ashecliffe.
Vaši hoši se zdají být trochu nervózní, pane McPhersone.
Zrovna teď jsme všichni nervózní, Maršále.
Nezapomeňte na nás, my jsme také žili, milovali a smáli se.
Elektrický plot.
Jak to víte?
Už jsem něco takového viděl.
Dobře. Dostane se vám veškeré naší podpory,
ale po dobu vašeho pobytu, se budete řídit předpisy.
Je to jasné?
Naprosto.
Ta cihlová budova po vaší pravici je blok A. Mužský blok.
Blok B, ženský blok, máte po levici.
Blok C, je ta budova na útesu.
Stará pevnost z občanské války.
Tam jsou nejnebezpečnější pacienti.
Vstup do bloku C je povolen
jen s písemným souhlasem a za fyzické přítomnosti
mě a doktora Cawley.
Je to jasné?
Jako by bylo šílenství nakažlivé.
Nyní vás žádám o odevzdání vašich zbraní.
Pane McPhersone, jsme federální Maršálové.
Ve službě musíme stále nosit své zbraně.
Nařízení 319 o federálních věznicích říká, že uvnitř vězení
má nadřazenou pravomoc vedení této instituce.
Pánové, touto bránou neprojdete se svými zbraněmi.
Dobře. Když máme oficiality za sebou,
tak půjdeme najít doktora Cawley.
Kdy utekla? Ta vězeňkyně?
Obávám se, že se situací vás bude muset seznámit Dr. Cawley. Předpisy.
Vězeňští dozorci v léčebně pro duševně choré,
to je dost neobvyklé.
Toto je jediné zařízení svého druhu v USA, dokonce na světě.
Staráme se jen o ty nejnebezpečnější pacienty,
které většina jiných nemocnic nezvládá.
A to vše jen díky Dr. Cawley.
Vytvořil zde něco opravdu unikátního.
Je to nemocnice pro pacienty, které naše společnost považuje za neléčitelné.
Nejlepší svého druhu, po nemocnici Johna Hopkinse a Harvardu.
Průkazy, pánové.
Vaše odznaky, pánové.
Dr. Cawley často radí Scotland Yardu,
- MI5, OSS... - Proč?
Co tím myslíte?
Co chtějí bezpečnostní organizace za rady od psychiatra?
To se budete muset zeptat jeho.
- Maršále Danielsi. - Doktore.
Maršále Aule.
Děkuji veliteli, to bude vše.
Ano, pane. Těšilo mě, pánové.
Pěl na vás samou chválu.
McPherson je dobrý člověk. Věří v práci, kterou tu děláme.
A co to přesně je?
Propojujeme právo, morální zásady a lékařskou péči.
Promiňte doktore, co propojujete s čím a čím...?
Tyto malby jsou velice přesné.
Pacienti s kterými tu teď pracujeme
bývali svazováni a ponecháni ve výkalech.
Byli pravidelně biti,
jako by se šílenství mohlo s krví vyplavit.
Šroubovali jim do mozku šrouby,
potápěli je do ledové vody dokud neztratili vědomí,
nebo se neutopili.
- A nyní? - Je léčíme.
Snažíme se je uzdravit, vyléčit.
A když to selže, alespoň se jim snažíme
zajistit to nejmenší. Klid.
Všichni to jsou násilníci, ano?
Mám na mysli, že ublížili lidem.
- V některých případech vraždili. - Ve většině případech, ano.
Osobně, doktore, musím řict,
kašlat na jejich klid.
Má práce je léčit mé pacienty, ne jejich oběti. Nejsem tady abych soudil.
- Takže tato vězeňkyně... - Pacientka.
Promiňte, pacientka.
Rachel Solando, utekla někdy během posledních 24 hodin.
- Minulou noc mezi 22:00 a půlnocí. - Je nebezpečná?
Dá se to tak říci. Zabila své tři děti.
Utopila je v jezeře za svým domem.
Vzala jedno po druhém a držela jim hlavy pod vodou dokud se neutopily.
Pak je vzala do domu a posadila ke stolu,
stihla se navečeřet, než přišel soused.
Co její manžel?
Umřel. Na plážích Normandie. Je vdova.
Když sem přišla, držela hladovku.
Trvala na tom, že její děti nejsou mrtvé.
Promiňte doktore, nemáte aspirin?
- Trpíte na bolesti hlavy, maršále? - Někdy, ale dnes...
-je to spíš následek mořské nemoci. -Dehydrace...
- Jste v pohodě šéfe? - Ano.
V tom případě máte pravdu, jednoduché zabírá nejlépe.
Moc děkuji.
Rachel stále věří, že jsou její děti naživu.
Také věří, že toto místo je její dům v Berckshires.
- To si děláte srandu. - Ani jednou za 2 roky
si neuvědomila, že je v ústavu.
Myslí si, že jsme všichni poslíčkové, mlékaři a pošťáci.
Žije v iluzi, že její děti nezemřely,
Vytvořila si svůj imaginární svět
a každému z nás v něm dala svou roli.
Prohledali jste pozemky?
Ředitel a jeho muži prohledávají ostrov,
ale nemají žádnou stopu.
Více znepokojující je, že nevíme, jak se dostala ze svého pokoje.
Byl zamknutý zvenčí, a okno je s mřížemi.
Jako by se vypařila skrz zdi.
Přivedl jsem ji sem po terapii. Zamkl.
Když jsem přišel znovu na půlnoční obhlídku, byla pryč.
Doktore, jak je možné, že si nikdy neuvědomila pravdu?
Myslím tím, byla v léčebně pro duševně choré, že?
Toho si přece člověk občas všimne.
- Kolik mají pacienti párů bot? - Dva páry.
Duševní zdraví si nevybíráme. Nedá se rozhodnout, že se uzdravíte.
Takže odešla bosa?
No tak doktore, bez bot by neušla 10 metrů v tomto terénu.
Maršále?
Pravidlo čtyř. Kdo je 67?
To je rozhodně rukopis Rachel.
Nemám ponětí, co je to právo 4.
- Je to nějaký psychiatrický termín? - Obávám se, že ne.
"Kdo je 67?"
Nemám tušení.
To je i můj odborný závěr.
Takže je to jen náhodně napsaný blábol?
To určitě ne. Rachel je chytrá. Vlastně spíš geniální.
Tento papírek může být důležitý.
Promiňte, doktore, ale to si musíme nechat.
Jistě.
Na odchodu musela projít tudy.
Po večerce tu zaměstnanci hrají karty.
Minulou noc 7 mužů tam pod schody
hrálo poker.
A nějak se Rachel povedlo kolem nich projít.
Jak?
Já nevím. Stala se neviditelnou?
Doktore, budeme potřebovat osobní karty zaměstnanců.
Sester, zřízenců, stráží. Každého, kdo tu pracoval.
Vaši žádost zvážíme.
Toto není žádost, doktore.
Toto je státní zařízení, s nebezpečnými vězni...
- Pacienty. - Pacienty...
kde jeden utekl. Budete spolupracovat...
Mohu jen říci, že uvidím co se dá dělat.
Doktore, potřebujeme mluvit se zaměstnanci, rozumíte?
Po večeři je svolám do společenské místnosti.
Pokud máte další otázky,
můžete se přidat k pátrání hlavního dozorce.
Je to 11 mil k nejbližší pevnině
a voda je ledová.
Včera v noci byl silný příliv.
Utopila by se a tělo by vyplavalo tam na těch skalách.
Co ty jeskyně tam dole? Zkontrolovali jste je?
Tam by se nedostala.
Ty skály nahoře jsou porostlé jedovatou škumpou
a tisíci keři s trny velkými jako můj pták.
Sám jste to řekl, Maršále, neměla boty.
Dobře. Prohledáme druhou stranu.
- Co je ta věž? - To je starý maják.
Stráže už ho prohledaly.
Co je uvnitř? Další pacienti?
Úpravna odpadních vod.
Brzy bude tma. Přes noc pátrání ruším.
Tak jdeme chlapi!
Vy jste hlídal chodbu, je to tak?
Ano. Nikdo se nemohl dostat ven nebo dovnitř,
aniž bych ho viděl.
Dobře, Rachel Solando, okolo koho dalšího musela projít, aby se dostala sem dolů?
Mě.
Glen Miga.
Pane, já nic neviděl.
A byl jste na místě celou noc?
Ano, ale nic jsem neviděl.
Glene.
Glene?!
Řekněte mi pravdu.
Já...
Možná jsem šel na záchod.
Cože? Porušil jste předpisy? Bože...
Byl jsem pryč jen minutku.
Dobrá, všichni se vraťme na začátek.
Paní Solando byla doprovozena na svůj pokoj na noc.
Ví někdo, co dělala předtím?
Nikdo?
No tak, někdo, někdo.
Někdo, někdo.
Byla na skupinové terapii.
Stalo se něco nenormálního?
Definujte "nenormální".
Cože?
Toto je ústav pro mentálně nemocné zločince.
"Normálního", tu moc nezažíváme.
Řeknu to jinak.
Stalo se minulou noc terapie něco,
řekneme, já nevím, co by se nějak vymykalo...
- Normálu? - Přesně!
Ne. Je mi líto.
Řekla něco paní Solando během skupinové terapie?
Dělal jí starost déšť.
A nenáviděla zdejší jídlo.
Stěžovala si na něj neustále,
stejně tak i včera.
Takže vy jste tam byla jako doktorka?
Ano, Dr. Sheehan vedl diskuzi.
Dr. Sheehan?
Ano. On vedl to sezení.
On je ošetřujícím doktorem Rachel. On dohlíží na její léčbu.
Budeme potřebovat mluvit s Dr. Sheehanem.
Obávám se, že to nebude možné. Odjel ranním přívozem.
Měl již dlouho naplánovanou dovolenou..
Máte nejvyšší pohotovost, protože vám utekla nebezpečná pacientka,
a vy necháte jejího ošetřujícího lékaře odjet na dovolenou?
Jistě, je to přeci doktor.
Máte telefon tam, kam jel?
Haló? Haló?
Haló? Je tam někdo?
Je mi líto, ale nefunguje žádná linka.
Bouře bičuje pevninu.
Když to zprovozníte, dejte mi hned vědět.
Maršálové potřebují nutně telefonovat.
Ano, pane.
Haló? Haló?
Bohužel musím na večerní vizity,
ale budu doma na sklenku a doutník okolo deváté,
pokud chcete přijít.
Dobře, tam si budeme moci promluvit, ano?
Pořád spolu mluvíme, maršále.
Asi jsem si z prací pro vládu vybral tu špatnou.
Je to trochu okázalý interiér. Dům byl postaven za občanské války,
stejně jako pevnost, kde je blok C.
Toto byla původně budova pro velitele,
když za ní dostal strýček Sam fakturu, poslal velitele před vojenský soud.
Je mi jasné proč.
Hezká hudba. Kdo je to, Brams?
Ne.
- To je Mahler. - Přesně tak, maršále.
Promiňte pánové, můj kolega, Dr. Jeremiah Naehring.
Kvarteto pro klavír a smyčce A mol.
Jaký pijete jed, pánové?
- Whiskey. Jestli nějakou máte. - Jen sodu s ledem prosím. Děkuji.
Nepijete alkohol? To mě překvapuje.
Není alkoholismus ve vaší profesi dost běžný?
Dost častý. A ve vaší?
Prosím?
- Vaše profese, doktore. Psychiatrie. - Ano.
Slyšel jsem, že je plná opilců a alkoholiků.
O tom nic nevím.
Co máte v té sklenici? Ledový čaj?
Skvělé, maršále. Máte úžasné obrané mechanizmy.
Musíte být mistr při výsleších, že?
Lidé, jako jste vy, jsou mojí specializací.
Lidé plni násilí.
To je dost předpojatý odhad.
To není odhad. Nerozumíme si.
Řekl jsem lidé plni násilí.
Neobviňuji vás, že jste násilníci.
V tom je velký rozdíl.
Prosím, doktore. Poučte nás.
Oba jste bojovali v zahraničí, že?
To nic neznamená, doktore.
Oba jsme byli v administrativě.
Ne, nebyli.
Už ve škole...
jste se ani jeden nevyhnuli rvačkám.
Ne že by jste si je užívali,
ale ustoupit pro vás nepřicházelo v úvahu.
Nebyli jsme vychováni jako zbabělci, doktore.
Ach! Ano. "výchova."
A kdo vás vychoval, maršále?
Mě?
Vlci.
Úžasné obrané mechanizmy.
Věříte v boha, maršále?
Ne, myslím to vážně.
Ano, věřím.
Viděl jste někdy tábory smrti, doktore?
Koncentrační tábor? Ne?
Já tam byl. Přímo při osvobození Dachau.
Vaše angličtina je moc dobrá.
Mluvíte anglicky dobře,
ale trochu tvrdě vyslovujete souhlásky.
Vy jste Němec?
Je legální imigrace zločin, Maršále?
Já nevím, to řekněte vy nám.
Poslyšte, budeme potřebovat složky toho Sheehana
a taky dalších zaměstnanců.
Tyto složky vám nebudou zpřístupněny, tečka.
- Potřebujeme ty záznamy! - O tom nebudeme diskutovat.
Kecy! Jaké nebudeme diskutovat?!
Hovno. Kdo to tu sakra vede?!
Dr. Naehring předal vaši žádost našemu vedení na pevnině a ti ji zamítli.
Zamítli? Na to oni nemají právo. A nemáte ho ani vy, pane.
Maršále, pokračujte ve svém vyšetřování a my vám budeme maximálně nápomocni.
Toto vyšetřování skončilo.
Sepíšeme hlášení a předáme ho...
- Hooverovým lidem. - Hooverovým lidem, přesně tak.
Odjíždíme ranním přívozem. Pojď, Chucku.
Hezká noc.
Budete bydlet v ubytovně ošetřovatelů.
Šéfe! Opravdu to balíme?
Proč?
Jen, že jsem ještě nikdy s ničím tak nesekl.
Zatím jsme tu od nikoho neslyšeli pravdu.
Rachel Solandová neproklouzla bosa ze zamčeného pokoje bez pomoci.
Myslím, že ji někdo dost pomohl.
Možná teď Cawley sedí ve svém sídle
a přehodnocuje svůj postoj.
- Možná, že ráno bude... - Vy jste blafoval?
To jsem neřekl.
Našla jsem jich celou bednu, Teddy.
Ježíši, jsi ještě vůbec někdy střízlivý?
Ve válce jsem zabil hodně lidí.
A proto tolik piješ?
Jsi opravdová?
Ne.
Ona tu pořád je.
Kdo?
Rachel?
Nikdy neodešla.
Vzpomínáš, jak jsme spávali v chatě během letních nocí, Teddy?
Byli jsme tak šťastní.
Ona je tady.
Nemůžeš odjet.
Nikam nepůjdu.
Tolik tě miluji.
Jsem jen hromádka kostí v bedně, Teddy.
Ne.
Ale jsem.
Musíš se probudit.
Nechci odejít.
Jsi tady.
Nejsem. Musíš si to přiznat.
Ale ona ano.
A také on.
Kdo?
Laeddis.
- Musím už jít. - Ne.
Ne, prosím. Prosím. Potřebuji tě, zůstaň.
- Zůstaň ještě chvilku, prosím. - Teddy...
Musíš mě nechat odejít.
Nemůžu.
V takových sračkách žádná loď nepřijede.
Doktore!
Doktore, doktore.
Musíme vyslechnout pacienty, kteří byli s Rachel ve skupině.
Myslel jsem, že vyšetřování skončilo.
Nevypadá to, že odplujeme.
Byla Rachel ještě nějak jinak léčena?
Víte, jaký je současný stav na poli duševní léčby, pánové?
Ne. To netušíme, doktore.
Válka.
Stará škola věří v chirurgické zásahy.
Psychologickou chirurgii.
Operace jako transorbitální lobotomie.
Někdo říká, že pacienti jsou pak rozumní, poslušní.
Druzí říkají, že z nich stanou zombie.
- A nová škola? - Psychologická farmacie.
Právě byl schválen nový lék, Thorazine,
který zklidňuje psychotické pacienty. Můžete to nazvat zkrocením.
A kterou školu zastáváte vy, Doktore?
Já? Já věřím v to, že se má s pacientem zacházet s respektem.
Naslouchat mu, snažit se ho pochopit. Tak se k němu dá proniknout.
No tak, Marge. To je v pořádku.
- Tyto pacienty? - Ano.
Co by mělo být poslední možností se stává prvním řešením.
Dejte jim prášek, zavřete je do kouta a ono to odezní.
Rachel Solando brala kombinaci prášků
na potlačení její násilné povahy,
ale byly jen částečně účinné.
Největší překážkou v jejím uzdravení
byla neschopnost přiznat si, co udělala.
"Byla?"
Máte nějaký důvod, proč o své pacientce mluvíte v minulém čase?
Podívejte se ven, Maršále. Proč myslíte?
Další je Peter Breene.
Napadl ošetřovatelku svého otce střepem.
Útok přežila, ale její tvář je nenávratně znetvořena.
Nemůžu se dočkat.
Smála se na mě, byla tak milá. Ale mohli jste jí to vidět na očích,
Líbilo se jí být nahá. Kouřit ptáka.
Dobrá, pane Breene.
Potom se mě zeptala, jestli chci sklenici vody?
Sama v kuchyni? Jako by o nic nešlo?!
- Proč by mělo o něco jít? - Bylo to jasné.
Chtěla, abych ho vytáhl, aby se mu mohla posmívat.
Pane Breene.
Musíme vám položit pár otázek, dobře?
Když jsem ji řezal, tak křičela.
Ale... vystrašila mě.
- Co jako čekala? - Zajímavé.
Ale jsme tu, abychom mluvili o Rachel Solando. Dobře?
Rachel Solando. Víte,...
Víte, že utopila vlastní děti?
Utopila vlastní děti!
Náš svět je kurva nemocný, to vám říkám.
Ale víte co? Měli by je poslat do plynu.
Všechny. Retardy, vrahy a negry.
Zabije svoje děti? Do plynu s tou mrchou.
Můžete toho nechat?
- Ta ošetřovatelka? - Prosím. Nechte toho.
Ta ošetřovatelka možná měla děti.
A manžela.
Snažila si jen vydělat peníze,
aby vedla normální život.
V záznamu je uvedeno,
že jste ji odřízl kus obličeje. Bylo to tak?
Gratuluji.
Ta už nikdy nepovede normální život.
Víš, z čeho byla vystrašená ona?
Z tebe.
Můžete s tím přestat? Prosím!
Přestaňte!
Prosím přestaňte!
Znáš pacienta jménem Andrew Laeddis?
Ne! Ne!
Šéfe, co je?
- Chci se vrátit. - Peter!
No tak! Mám ho. Peter! Peter! Hej, Peter!
- Chci zpět. Já chci zpět. - No tak, Peter.
- Už ho nechci vidět. - Zklidni se.
- Už ho nechci nikdy vidět. - To je v pořádku.
Nikdy se odsud nedostanu. Nejsem si jista, že bych měla.
Promiňte, že to tak řeknu, slečno Kearnsová...
- Paní. - Paní Kearnsová.
Zdáte se zcela... zcela normální...
Myslím, v porovnání s ostatními pacienty.
No, mám své temné dny, asi jako má každý.
Rozdíl je v tom, že většina lidí nezabije svého manžela sekerou.
Aha.
Přesto osobně věřím, že když vás ten člověk bije,
spí s polovinou žen co potká a nikdo vám nepomůže,
rozsekat ho sekerou není zase tak nepochopitelné řešení.
Možná byste se neměla dostat ven.
Co bych venku dělala? Ten svět venku už neznám.
Říká se, že existují bomby, které dokáží udělat z měst popel.
A to, čemu říkají televize... hlasy a obrazy vycházející z bedny.
Už tak slyším dost hlasů.
Co nám můžete říci o Rachel?
Hmm...
Nic moc... Ona byla dost uzavřená.
Věřila, že její děti stále žijí,
že stále žije v Berkshires
a my všichni jsme její sousedi, mlékaři, pošťáci...
Poslíčkové.
Byl tam Dr. Sheehan ten večer?
Ano. Mluvil o vzteku.
Řekněte mi o něm... Jaký je?
On je...
Dobrý, hodný...
A že má jiskru v oku, jak by řekla moje matka
- Dělal vám návrhy? - Ne.
Ne, Dr. Sheehan je dobrý doktor, on by nikdy...
Mohla bych dostat sklenici vody, prosím?
Jistě.
- Děkuji, maršále. - Jistě.
Mám na vás jen jednu další otázku, paní Kearnsová.
Viděla jste někdy pacienta jménem Andrew Laeddis?
Ne.
O tom jsem nikdy neslyšela.
Byla instruována.
Říkala úplně to samé, jako Cawley a ta sestra.
- Jako by jim přesně řekli, co mají říkat. - Kdo je Andrew Laeddis?
Ptal jste se na něj každého pacienta. Kdo je to?
Co je sakra, šéfe? Jsem přeci váš parťák.
Právě jsme se potkali, Chucku.
Nejste ve službě moc dlouho a navíc máte závazky, kariéru.
To, co dělám já... není zrovna podle předpisů.
Na předpisy kašlu, šéfe.
Chci vědět, o co tu sakra jde.
Když nahlásili tento případ,
osobně jsem si ho vyžádal, rozumíte?
Proč?
Andrew Laeddis,
byl údržbářem činžáku,
kde jsme bydleli s mojí ženou.
Ano.
Taky to byl pyroman.
Andrew Laeddis škrtl zápalkou,
která zapálila oheň, který zabil mou ženu.
Otevřít!
- Co se s Laeddisem stalo? - Vyvlékl se z toho.
Laeddis se z toho vyvlékl a potom zmizel.
Asi před rokem otevřu noviny a on je tam.
Hnusnej parchant. Má jizvu od pravého spánku až k puse,
každé jeho oko má jinou barvu. Takový ksicht člověk nezapomene.
Podpálil školu, zabil dva lidi.
Prý mu to přikázaly hlasy.
Nejdřív šel do vězení pak ho převezli sem.
- A potom? - Potom nic.
Zmizel, jako by nikdy neexistoval. Vůbec žádný záznam.
Jsem si jist, že není v bloku B, takže zbývá blok C.
Nebo je mrtev.
Stejně jako Rachel Solando.
Je tu hodně míst, kam se dá ukrýt tělo.
Ale jen na jednom, by si toho nikdo nevšiml.
Ta pacientka, Bridget Kearne, když mě poslala pro vodu,
něco vám tam řekla, že ano?
Ne.
No tak, šéfe!
Napsala to.
Utečte.
Šéfe! Musíme se vrátit. Začíná to tu lítat jak v Kansasu!
- Dobře. - Jdeme!
Pozor!
Bože!
- Jdeme! Tam! - Jdeme!
Tam dovnitř! Jdeme!
Šéfe!
- Bože! - Ježíši!
Sakra. Bože!
- Jste v pořádku, šéfe? - Ano. V pohodě.
Jestli tu Laeddis je...
co s tím budete dělat?
Nejsem tu, abych ho zabil.
Kdyby šlo o moji ženu, tak bych ho zabil... dvakrát.
Když jsme vkročili do Dachau, jednotky SS se vzdaly.
Velitel se snažil spáchat sebevraždu, než tam dorazíme, ale...
zpackal to.
Trvalo hodinu než umřel.
Když jsem vyšel ven, viděl jsem těla na zemi.
Bylo jich tolik, že se nedala spočítat.
Bylo jich tolik, že si to člověk nedokáže představit.
Ach ano.
Stráže se vzdaly, vzali jsme jim zbraně,
a postavili je do řady...
Nebyl to válečný čin...
byla to vražda.
Už mám dost zabíjení.
Proto tu nejsem.
Tak o co tu tedy jde?
Potom co Laeddis zmizel, jsem si začal prověřovat Ashecliffe.
Hodně lidí o tomto místě ví, ale nikdo nechce mluvit.
Je to jako...
jako by měli z něčeho strach.
Tohle místo je financováno z fondu
pro boj s vnějším nepřítelem.
HUAC? Jak přesně bojujeme proti komančům
z ostrůvku v Bostonském zálivu?
Prováděním experimentů s lidskou myslí.
To je můj odhad.
Myslíte si, že to se tu děje?
Jak jsem říkal, nikdo nic neřekne, že?
Až jsem našel někoho, kdo tu býval pacientem.
Chlápek jménem George Noyce. Milý vysokoškolák, levičák.
Dostane nabídku na psychologické testy, a hádej, co testovali.
Zubní pastu.
Všude začal vidět draky.
Skoro zabil svého profesora. Pak skončil tady, v Ashecliffu, v bloku C.
Po roce ho pustili. Co udělá?
Dva týdny po propuštění jde do baru a ubodá tři lidi.
Jeho advokát argumentuje nepříčetností, ale Noyce vstane a prosí soudce,
aby mu dal elektrické křeslo, nebo cokoliv jiného, jen ne psychiatrický ústav.
Soudce mu dá doživotí ve věznici Dedham.
- A vy jste ho našel? - Ano, já ho našel.
Je z něj troska.
Ale z toho, co mi řekl, je to jasné.
Co?
Že tu experimentují na lidech.
Já nevím, šéfe.
- Jakto, že věříte bláznovi? - V tom je ta dokonalost, ne?
Blázni jsou perfektní oběti. Oni mluví, ale nikdo je neposlouchá.
Když jsem byl v Dachau,
viděli jsme, co jsou lidé schopni udělat jeden druhému.
Bože, bojovali jsme ve válce, abychom je zastavili
a teď... je možná máme tady? Na naší vlastní půdě? Ne.
Co tedy chceš opravdu dělat, Ted?
Najdu důkaz. Pak se vrátím,
a celé to tu zruším.
To je celé.
Počkej.
Začal jsi se zajímat o Ashecliffe.
Čekáš na příležitost se sem dostat
a najednou tu potřebují maršála?
Měl jsem štěstí, utekla pacientka, perfektní příležitost.
Ne, ne, šéfe. Tak štěstí nefunguje.
Tak to na světe nechodí.
Mají elektrický plot i okolo čističky.
Blok C je stará pevnost z občanské války?
Primář má konexe na OSS? Sponzorován z HUAC?
Ježíši Kriste! Všechno to tu smrdí vládní politikou.
- Co když tě tu chtěli mít? - Blbost.
- Vyptával jsi se. - Blbost! Blbost!
Přijeli jsme kvůli Rachel Solando,
kde je jediný důkaz, že vůbec existovala?
Nemohli vědět, že se přihlásím na tento případ.
Co když, zatím co jsi je sledoval, sledovali i oni tebe?
Jen museli nafingovat útěk a teď tě tu mají, oba nás tu teď mají!
Maršálové, jste tam?
Tady vrchní dozorce, McPherson.
Maršálové!
A co tohle? Našli nás.
Je to ostrov. Vždy nás najdou.
Vím, že tam jste.
Dostaneme se z tohoto prokletého ostrova. Oba! Jdeme.
- Jdeme! - Běž!
Jděte se osušit, Dr. Cawley s vámi chce mluvit. Hned!
A rychle, tahle bouřka se mění v zatracený hurikán!
Obleky jsem odnesl do prádelny. Měly by být vyčištěné zítra.
Pokud nás to do té doby nespláchne.
Také vaše cigarety sou zničené...
takže...
Nemáme na výběr, co?
Mám taky nějaké pěkné uniformy dozorců, jestli tohle nevyhovuje...
Když to tak slyším, tak tohle bude fajn.
Proto opakovaně žádám, aby byli pacienti na bloku C připoutáni k podlaze.
Pokud bude blok zaplaven, tak se ti lidé utopí, a vy to víte.
To by musela být velká potopa.
Jsme na ostrově,
uprostřed oceánu, během hurikánu.
Je tu jasná možnost velké potopy.
Je to riziko, Stevene. Co když dojde k výpadku proudu?
Máme záložní generátor.
A když selže? Otevřou se dveře cel.
A kam by šli?
Nemohou naskočit na přívoz, odplout na pevninu a řádit.
Máš pravdu,
vyřádí se přímo tady na nás.
Ale jestli budou připoutáni k podlaze, zemřou,
Jde o 24 lidských bytostí.
Vy s tím budete moci žít?
Kdyby to záleželo na mě, řipoutal bych i všech 42 pacientů v blocích A a B.
- Promiňte!? Promiňte! - Maršále?
Omlouvám se, ale mám otázku.
Ano, hned se vám budu věnovat.
Mluvili jsme o lístku Rachel Solandové.
To "pravidlo čtyř", se mi opravdu líbí.
Říkal jste, že nemáte tušení, co to druhé znamená, že?
"Kdo je 67?" Ano, obávám se, že to stále nevím, nikdo z nás.
Nic vás nenapadá?
Nic?
Protože jsem právě slyšel, jak říkáte, že je 24 pacientů v bloku C.
A 42 pacientů v blocích A a B,
což je dohromady 66 celkem.
To je správně, ano.
Zdá se, že Rachel Solando naznačovala,
že máte 67. pacienta, doktore.
Obávám se, že nemáme.
Toto je směšné. Co tu dělají?
Děláme svou zatracenou práci.
Neřekl vám McPherson tu dobrou zprávu?
Ne, co je ta dobrá zpráva, doktore?
Našli jsme Rachel.
Je tady.
V pořádku a v bezpečí.
Nemá na sobě ani škrábanec.
Kdo jsou ti muži?
Proč jsou v mém domě?
Jsou to policisté, Rachel. Mají... pár otázek.
Madam.
Z této čtvrti byl hlášen výskyt známého komunisty. Roznášel tu letáky.
Tady?
V této čtvrti?
Ano, obávám se, že ano.
Pokud nám řeknete, kde jste včera byla,
moc nám to může v pátrání.
Ano.
Já jsem...
udělala snídani Jimovi a dětem,
potom jsem...
zabalila Jimovi oběd a on odešel.
Poslala jsem děti do školy.
A potom...
jsem se rozhodla si dlouze zaplavat v jezeře.
Aha.
A potom?
Potom...
jsem myslela na tebe.
Omlouvám se, madam. Nevím, o čem to mluvíte.
Copak nevíš, jak osamělá se cítím, Jime?
Jsi pryč...
Umřel jsi.
Každou noc pláču.
Jak to mám přežít?
Bože.
Rachel... bude to v pořádku.
Moc se omlouvám, ale...
všechno bude v pořádku, dobře?
Pochovala jsem tě!
Pochovala jsem prázdnou rakev. Z tvého těla zbyly
jen kusy masa, které popadaly do moře a sežrali je žraloci.
Můj Jim je mrtvý, tak kdo kurva jsi ty?!
Kdo kurva jsi?!
- Kdo jsi?! - Hej, hej, hej, hej.
- Kdo jsi? - Rachel, to je v pořádku.
Nechte mě! Ne!
- Rachel, to je v pořádku. - Podívej se na mě.
Je mi to líto. Nechtěl jsem vás přerušovat,
myslel jsem, že vám něco řekne.
Našli jsme ji dole u majáku, pobíhala po skalách.
Stále nevíme, jak utekla. ale...
musím vás požádat abyste šli do suterénu.
Je tam jídlo, voda, postele.
Je to nejbezpečnější místo pro případ hurikánu.
Jste v pořádku? Jste celý bledý.
Jsem v pořádku, to jen...
Šéfe, jste v pořádku?
Je tu tolik světla, že?
Přecitlivělost na světlo, bolesti hlavy, máte migrénu, Maršále.
Budu v pořádku.
Co je to s ním?
Vemte si tohle, dvě hodiny se prospíte a budete v pořádku.
- Co je to s ním? - Má migrénu.
Jako by někdo otevřel vaši hlavu, nasypal tam žiletky
a potom s ní vší silou zatřásl. Vemte si ty prášky, Maršále.
- Ne, nechci prášky. - Zastaví tu bolest.
Vemte si je.
Měl by si teď lehnout.
Bože!
- Jsou tu střepy, všude po podlaze. - Ujistěte se, že léky jsou pod zámkem.
Tady šéfe.
Držíte ho?
Opatrně.
Budete v pořádku, odpočiňte si.
Kdo je to?
On? To je ředitel.
Nedělejte si starosti, dobře?
Vypadá jako blbá armádní guma.
To vám vyvracet nebudu.
Měl jsi mě zachránit.
Všechny jsi nás měl zachránit.
Ahoj, kámo.
Ahoj,
Laeddis.
Ano.
Můj...
Můj kamarád.
Co jsme si, to jsme si, ne?
Ano.
Nebudeme si nic vyčítat.
Mám tu něco na později.
Protože vím, jak moc to potřebuješ.
Hodiny odbíjejí, příteli. Dochází nám čas.
Pomůžeš mi s tím?
Mohl bych se tím dostat do problémů.
Jsem mrtvá.
Je mi to moc líto.
Proč jsi mě nezachránil?
Já se pokusil, ale když jsem se tam dostal, bylo už pozdě.
Vidíš?
Nejsou krásné?
Proč jsi celá mokrá, zlato?
Laeddis není mrtev.
Neumřel.
Je pořád tady.
Já vím.
Musíš ho najít, Teddy.
Musíš ho najít a zabít.
To je v pořádku.
- Poplach pro bloku A. - Áčko. Jdu tam.
Generátor je pod vodou.
Jdeme.
Jsi v pořádku, šéfe?
Zatracená migréna.
Selhal generátor. Všechno se tu zbláznilo.
Co chceš dělat?
- Bože! - Dane? Klid. Ne, ne, ne.
Hned to polož! Hned!. Polož to!
Chyť ho, chyť ho, chyť ho!
Musíte ho najít, musí tady někde být.
Všechny elektrické rozvody se usmažily?
Asi to tak bude.
Všechno elektrické zabezpečení, ploty, brány, dveře...
Krásný den na procházku, nemyslíš? Třeba do bloku C.
- Jdeme. - Třeba narazíme na Andrew Laeddise.
Ten chlápek, o kterém jsem ti říkal, George Noyce?
Řekl mi, že tady drží ty nejhorší.
Chlápky, kterých se bojí i ostatní vězni.
Řekl ti Noyce něco o laboratoři?
Ne. Pamatuje si jen neustálý lidský křik,
místnosti bez oken. Všude mříže.
- Ježíši Kriste! - Bože.
Poprvé na bloku C, že?
- Ano. - Jo. jo.
Slyšeli jsme o něm, ale...
Věř mi chlapče, slyšel jsi hovno.
Většinu těch magorů už máme pod zámkem,
ale někteří jsou pořád na útěku.
A když nějakého uvidíte, nesnažte se ho spoutat sami.
Ti pošuci vás zabijí. Jasné?
Teď pohněte zadkem, jděte.
Je tady.
Laeddis. Cítím to.
Baba! Máš ji!
Počkej! Šéfe! Ted!
Hej! Hej!
Teddy.
Poslouchej mě!
Poslouchej! Já nechci odejít, jasný?
Proč by někdo chtěl?
Slyšeli jsme tu toho dost, o světě tam venku.
O atolech, o testech vodíkové bomby.
Víš jak funguje vodíková bomba?
- Vím. S vodíkem! - Fakt sranda.
- Šéfe! - Jiné bomby explodují, víš?
Ale ne vodíková bomba
Ta imploduje. Při tisících, milionech stupních.
- Rozumíš tomu? - Ano, ano...
- Tak rozumíš? - Jo, rozumím, rozumím!
Pusť ho!
Ne!
Ne! Ne!
Co to děláš?
Bože, Teddy.
Dostali jste Billingse.
Co to kurva s vámi je, chlapi?
Máte je chytit, ne zabít!
- Přepadl nás. - Pomozte mi s ním.
Pomozte mi s ním na ošetřovnu. Sakra.
Ne, ne! Ty ne, ty ne! Ty se jdi projít.
Jdeme. Za tohle mi Cawley usmaží koule.
Laeddisi...
Prosím... zastavte mě...
než zabiji...
Zastavte mě, nebo zabiji.
Laeddisi...
Prosím, prosím!
Vidím všechno.
Laeddisi...
Řekl mi, že se dostanu z tohoto místa.
Slíbil jsi mi to.
Lhal jsi.
Laeddisi.
Laeddisi?
To je opravdu legrační.
- Tvůj hlas. - Nepoznáváš ho?
Po všech těch našich rozhovorech.
Po všech těch lžích, co jsi mi řekl?
Ukaž mi svůj obličej.
Řekli mi, že jim teď patřím.
Že se odsud nikdy nedostanu.
Tvá sirka za chvilku zhasne.
- Okamžitě mi ukaž svůj obličej! - Proč?
Abys mi znovu lhal?
- Tady nejde o pravdu! - Ale jde!
- Jde o odhalení pravdy. - Jde o tebe!
A Laeddise.
O to od začátku šlo.
Já byl jen tvoje propustka sem.
George... George Noyce.
Ne, to není možné. Ty tu být nemůžeš.
Líbí se ti to?
Kdo ti to udělal, Georgi?
Ty!
Co tím myslíš?
Ty tvoje kecy, zasraný kecy. Jsem tu zpátky jen kvůli tobě!
Georgi, jak tě dostali z Denhamu?
Cokoliv se stalo,
najdu způsob, jak to napravit, rozumíš?
Nikdy se odsud nedostanu. Dostal jsem se ven jednou, ale podruhé už ne.
Řekni mi, jak jsi se sem dostal.
Věděli to! Copak to nechápeš?
Vše po čem jsi šel. Celý tvůj plán.
Tohle je hra. Celé je to jen hra pro tebe.
Nic nevyšetříš. Jsi jako krysa v bludišti.
Georgi...
- Mýlíš se, pleteš se. - Opravdu?
Byl jsi někdy sám, co jsi tady?
Byl jsem se svým parťákem.
Předtím jsi s ním nikdy nepracoval, že ne?
Je to... U.S. Maršál. On...
Předtím jsi s ním nepracoval, že ne?
Georgi, já lidi odhadnu, věřím tomu muži.
Tak to už vyhráli.
Sakra!
Vezmou mě do majáku.
Budou mi řezat do mozku.
A jsem tu jen kvůli tobě!
Georgi, dostanu tě odsud, nepůjdeš do majáku.
Nemůžeš zabít Laeddise a zároveň odhalit pravdu.
Musíš si vybrat, rozumíš?
- Nejsem tu, abych kohokoli zabíjel. - Lháři!
Nezabiju ho, přísahám!
Ona je mrtvá.
Nech ji jít.
Nech ji odejít.
Řekni mu to Teddy. Řekni mu proč.
Musíš to udělat, není jiná možnost.
- Nech ji jít. - Pamatuješ den,
- kdy jsi mi přinesl květiny... - Musíš to udělat!
já ti řekla, že mi puká srdce a ty jsi se mě zeptal proč?
Jenom ti plete hlavu.
A já ti řekla, že je to štěstím...
Zabije tě, ona tě zabije.
Chceš odhalit pravdu? Tak ji musíš nechat jít.
- Nemůžu. - Musíš ji nechat jít!
Já nemůžu! Nemůžu!
Tak to nikdy tento ostrov neopustíš.
Dolores.
Není v tohle bloku.
Převezli ho... jinam.
Jestli není v bloku A, tak může být jen na jednom místě.
Maják.
Hej!
Bůh ti pomáhej.
Šéfe, máme problém.
Cawley a McPherson jsou v budově.
Vědí, že ošetřovatel zmlátil pacienta,
všude ho hledají, jsou na cestě na střechu.
Musíme vypadnout. Tudy.
Prostě jdeme. Patříme sem.
Co se ti stalo?
Co myslíš?
Kde jsi byl?
Po ošetřovně jsem šel do kartotéky pacientů.
Našel jsi Laeddise?
Ne. Ne, Nenašel jsem ho
Já našel něco podobně dobrého. Jeho přijímací zprávu.
Bylo tam jen tohle. Žádné záznamy o léčbě,
žádné záznamy o činech, žádná fotka. Jen tohle. Opravdu divné.
Podívej se na to.
Podívám se později.
Co se děje, šéfe?
Jen se na to podívám později, to je vše.
- Ashecliffe je tudy. - Já nejdu do Ashecliffu.
Jdu do toho majáku.
Jdu zjistit, co se na tomto prokletém ostrově děje.
Tady je.
Sakra! Jsme moc na jihu. Budeme se muset vrátit.
Přes ty skály se nedostaneme.
Za těmi stromy by mohla být cesta, která vede nad skalami k majáku...
Co to děláme? Máme přeci tu přijímací zprávu.
Máme důkaz o 67. pacientovy,
jehož existenci popřeli.
Já jdu do toho majáku, jasný?
Co ti musím říct, abych tě zastavil?
Proč bys mě chtěl zastavit, Chucku?
Protože lézt tam dolu, když je tma, je sebevražda.
Dobře. Tak si dej pauzu.
Ty jsi mě do toho zatáhl, šéfe.
Teď trčíme na týhle skále. Na tomhle ostrově.
Nemáme se na koho spolehnout, jen na sebe.
- a ty se chováš jako... - Jako co? Jako co?
Jak se chovám?
Co se tam v těch celách stalo, Tede?
Jaký je asi počasí v Portlandu, Chucku?
Jsem ze Seattlu.
Seattle.
Já jdu dál...
sám.
- Jdu s tebou, parťáku, šéfe. - Řekl jsem sám!
Dobře.
Sakra!
Sakra.
Věděl jsem, že to nepotrvá dlouho, ale nedostal jsem se tam kvůli přílivu...
Chucku!
No tak!
Chucku!
Kde jsi, Chucku?
Chucku!
Kdo jste?
Jsem Teddy Daniels. Jsem Policista.
Vy jste ten maršál.
Přesně tak.
Nevadilo by vám, vyndat tu ruku, co máte za zády?
Proč? Proč?!
Jen se chci ujistit, že tím, co držíte, mi neublížíte.
Tohle si nechám...
jestli vám to nevadí.
V pohodě.
Vy jste...
Vy jste Rachel Solando.
Ta pravá.
Zabila jste své děti?
Nikdy jsem děti neměla.
Nikdy jsem nebyla vdaná.
Než jsem se stala pacientem na Ashecliffu, tak jsem tu pracovala.
Byla jste sestra?
Byla jsem doktorka, maršále.
Myslíte, že jsem blázen.
- Ne, ne. - A když řeknu, že nejsem blázen?
Nijak si nepolepším, co?
Je to Kafkovsky geniální.
Lidé rozhlásí do světa, že jste blázen
a vaše protesty jen potvrdí, že mají pravdu.
Nerozumím vám, omlouvám se.
Když jste prohlášen za blázna,
tak vše co uděláte bude prohlášeno za součást vašeho šílenství.
Váš rozumný protest je popíráním reality. Odůvodněný strach je nazván paranoia.
Pud sebezáchovy přejmenují na obranné mechanizmy.
Jste chytřejší než vypadáte, Maršále. To asi není dobře.
- Řekněte mi něco... - Ano?
Co se vám stalo?
Začala jsem se vyptávat na ty velké dodávky thiopentalu sodného
a halucinogeních opiátů.
Psychotropní látky.
A začala jsem se zajímat i o ty operace.
Slyšel jste o transorbitální lobotomii?
Nejdříve pacienta ochromí elektrošoky,
potom jdou jehlou skrz oko,
a vytáhnou nervová vlákna.
Udělá to pacienta klidnějším.
Poslušnějším.
Je to barbarské,
bezohledné.
Víte, jak bolest vstupuje do těla? Víte?
Záleží na místě zranění?
Ne. Se svaly to nemá nic společného.
Bolest kontroluje mozek.
Mozek kontroluje strach, vlídnost, spánek, zlost, hlad, všechno.
Co kdyby jste to dokázal ovládat?
- Mozek? - Přetvořil člověka tak,
aby necítil bolest, nebo lásku, či náklonnost.
Člověka, který nemůže být vyslýchán,
protože nemá paměť.
Nikdy nemůžete člověku kompletně vymazat vzpomínky, nikdy.
Severní Korejci používají americké vojáky
na experimenty s vymýváním mozku.
Dělají z vojáků zrádce. To je, co dělají tady.
Tvoří duchy a posílají je do světa,
aby dělali věci, které příčetný neudělá.
Dosáhnout takových schopností, vědomostí,
- to by trvalo roky... - Roky výzkumu,
experimenty na stovkách pacientů.
Za padesát let, se lidé ohlédnou a řeknou tady, tady to vše začalo.
Nacisti používali židy, Sověti používali vězně z gulagů a my...
jsme testovali pacienty na Shutter Island.
Ne, tak to nebude...
Ne.
Uvědomujete si...
že vás nenechají odejít?
Jsem federální maršál, nemohou mě zastavit
Já byla uznávaná psychiatrička, z vážené rodiny.
Nezáleželo na tom.
Mohu se vás zeptat, prodělal jste nedávno nějaké trauma?
Ano.
Proč na tom záleží?
Protože na tu událost ukáží
a zdůvodní tak vaši ztrátu příčetnosti.
Protože až vás tu zavřou, vaši přátelé řeknou
"Jistě, že to nevydržel" "Potom, čím si prošel..."
To se dá říci o každém. Úplně o každém.
Důležité je, že to řeknou o vás.
- Co vaše hlava? - Moje hlava?
Nějaké podivné sny poslední dobou? Problémy se spánkem?
- Bolesti hlavy? - Ano, měl jsem migrény.
Bože!
Nebral jste tu žádné léky? Ani aspirin, že ne?
- Ani aspirin? - Bože!
A jedl jste v jejich jídelně, pil kávu, co vám dali?
Alespoň mi řekněte, že jste kouřil vlastní cigarety.
Ne... ne.
Ne, nekouřil.
Trvá 36 až 48 hodin než antipsychotika dosáhnou potřebné úrovně v krvi.
Nejdříve začne třes.
První je v prstech, pak v celých rukách.
Viděl jste nějaké živé přeludy, maršále?
Řekněte mi, ce se děje v tom majáku.
Řekněte mi to.
Operace mozku.
Operace typu "otevřeme lebku, zatáhněme na tohle a uvidíme, co se stane."
Naučili se to od Nacistů.
Tam tvoří ty duchy.
Kdo o tomhle ví? Myslím tady na ostrově, kdo?
Všichni.
Ale, no tak, sestry, vychovatelé?
- To by nemohli... - Všichni.
Nemůžete tu zůstat.
Myslí, že jsem mrtvá.
Když budou hledat vás, mohli by mě najít.
Je mi líto, ale musíte odejít.
Vrátím se pro vás.
Nebudu tady. Každý den se přesouvám.
Ale mohu pro vás přijet a odvézt vás z ostrova.
Neslyšel jste, co jsem vám říkala?
Jediná cesta z ostrova je přívoz a ten kontrolují oni.
Nikdy se odsud nedostanete.
Mám přítele.
Byl jsem s ním včera, pak jste se rozdělili.
Neviděla jste ho?
Maršále...
vy nemáte žádné přátele.
Tak tady jste.
Říkali jsme si, kdy se ukážete.
Posaďte se.
Pojďte.
Byl jste se trochu projít?
Jen venku, porozhlédnout se.
Užil jste si poslední boží dar?
- Cože? - Boží dar.
Násilí.
Když jsem viděl ten strom ve svém obýváku,
natahoval se ke mě, jako boží ruka.
Bůh miluje násilí.
- Toho jsem si všiml. - To rozhodně.
Proč by ho jinak bylo tolik?
Je v nás.
Dělá z nás, co jsme.
Vedeme války, přinášíme oběti,
roníme slzy nad těly bratrů.
A proč? Protože nám Bůh dal násilnou povahu, abychom bojovali jeho jménem.
Myslel jsem, že nám Bůh dal morálku.
Nejčistší morálka je tato bouře.
Vlastně morálka neexistuje. Není nic než tohle:
Silnější vyhrává.
- Já nejsem násilník. - Ale jste.
Jste násilník od narození.
Vím to, protože jsem také násilník od narození.
Kdyby byly zbořeny společenské normy
a já stál mezi vámi a jídlem, rozbijete mi lebku kamenem a sníte mě.
Že ano?
Cawley věří, že jste neškodný, že můžete být pod kontrolou,
Ale já vím, že je to jinak.
- Neznáte mě. - Ale znám.
- Ne, vůbec mě neznáte. - Ale ano, znám.
Známe se už celou věčnost.
Kdybych se vám teď chtěl zakousnout do oka,
dokázal byste mě zastavit dřív, než bych vás oslepil?
Zkuste to.
Máte kuráž.
Kde jste byl?
Jen jsem se procházel, prohlížel si váš ostrov.
Zapomněl jsem, že odjedete, když se Rachel našla.
- Přestaňte se na něj dívat. - Ano, jistě.
Přestaňte se na něj dívat.
- Velká schůze? - Ano...
- Je to v pořádku. - Nelíbí se mi to.
Zřejmě byl včera neidentifikovaný muž v bloku C.
Obratně zneškodnil nebezpečného pacienta.
Opravdu?
Zdá se, že se dlouze bavil s vaším paranoidním přítelem,
Georgem Noycem.
Ten Noyce, neřekl jeho jméno, že? Mluví jen z cesty, že?
Přesně tak, je to velice otravné.
Před dvěma týdny Noyceho příběhy
tak rozrušili jednoho pacienta, že ho zmlátil.
- Hmm. - Cigaretu?
Ne, děkuji. Přestal jsem.
- Takže nastoupíte na loď? - Rozhodně...
Myslím, že máme vše, pro co jsme sem přijeli.
"My", maršále?
Když o tom mluvíte... viděl jste ho, doktore?
Koho?
Mého partnera, Chucka.
Nemáte partnera, maršále. Přijel jste sem sám.
Vytvořil jsem zde něco důležitého
a důležité věci nebývají pochopeny ve své době.
Každý chce rychlá řešení. Vždy je mají.
Dělám tu věci, které lidé jako vy nechápou.
Ale já se nevzdám bez boje.
To vidím...
Tak mi znovu povězte o vašem partnerovi.
Jakém partnerovi?
Je v pořádku.
Maršále...
Někam jdete?
Jen chci k přívozu.
Obávám se, že je to na druhou stranu.
Pokud chvíli počkáte, najdu někoho, kdo vás doprovodí do přístavu.
- Co je tohle, doktore? Co je to? - To je jen sedativum.
- Na uklidnění. - Uklidnění...
Co chcete udělat? Zabít mě?
- Ale maršále. - Myslíte, že si to zasloužíte?
Za co? Že vás provokuji?
Promiňte, ale co vás neprovokuje?
- Poznámky? Slova? - Nacisti!
Ti také. A samozřejmě vzpomínky, sny...
Věděl jste, že slovo "trauma" pochází z řečtiny, kde znamená "zranění"?
A jak se německy řekne "sen"?
Traum. Ein Traum.
Zranění mohou stvořit zrůdy. A vy...
A vy jste zraněn, maršále.
opak nesouhlasíte, že když uvidíte zrůdu,
musíte ji zastavit.
Ano.
- To souhlasím. - Ano.
Ano.
Jsem jim říkal, že to bude trvat tak hodinu.
Říkali, že máme udělat 1. patro.
Jak dlouho už jsi ve službě?
Jsem tu už 18 hodin.
Budeš mít velkou výplatu.
Co to děláš, zlato?
- Musíš na přívoz. - Ne.
Ne, ne.
Ano.
Když si svět myslí, že je Chuck mrtev, tak to plně vyhovuje jejich experimentům.
Je jen jedno místo, kam ho mohli vzít.
- Když tam půjdeš, umřeš. - Je to můj parťák.
Jestli mu ubližují, jestli ho drží proti jeho vůli, musím ho dostat ven.
Nemohu přijít o nikoho dalšího.
Prosím Teddy, nedělej to.
Prosím, nedělej to. Nechoď tam.
Omlouvám se, zlato.
Miluju tuhle věc, protože jsi mi ji dala.
Ale pravda je...
že je to zatraceně hnusná kravata.
Ne.
Ani hnout!
Zabijete mě?
Ne. Nezabiju tě.
Proč jsi celý mokrý, zlato?
- Co jste to řekl? - Přesně víte, co jsem řekl.
Mimochodem, ta puška není nabitá.
Posaďte se.
Bože, osušte se, nastydnete se.
Dobře.
Jak moc jste poranil toho strážného?
Nevím, o čem to mluvíte.
Ano, je tady.
Ať Dr. Sheehan prohlédne vašeho muže, než ho pošlete nahoru.
Takže, Dr. Sheehan přijel ranním přívozem, co?
Ne zcela.
Vyhodil jste do vzduchu mé auto. Miloval jsem to auto.
To je mi líto.
Třes se horší.
Co halucinace?
Uteč, Teddy. Toto místo, bude tvůj konec.
Není to tak špatné.
- Zhorší se to. - Já vím.
Doktorka Solando mi řekla o antipsychotikách.
Řekla? A kdy to bylo?
Našel jsem ji v jeskyni. in a cave out by the cliffs.
- Ale vy ji nikdy nenajdete. - O tom nepochybuji.
Když vezmu v úvahu, že neexistuje.
Ale vaše halucinace jsou silnější, než jsem si myslel.
Nejste na antipsychotikách.
Vlastně neberete vůbec žádné léky.
Co je potom tohle? Co to sakra je?
Abstinenční příznaky.
Absťák? Z čeho?
Nic jsem nepil, co jsem se dostal na tento ostrov.
Z chlorpromazinu.
Nejsem zastáncem prášků, ale ve vašem případě...
- Chlorpro...co? - Chlorpromazine.
Stejný lék, který jsme vám dávali posledních 24 měsíců.
Takže poslední dva roky jste...
měli někoho v Bostonu, kdo mi podstrkoval drogy?
Ne v Bostonu.
Tady.
Byl jste tu dva roky pacientem toho ústavu.
Po tom všem, co jsem zde viděl, doktore,
si opravdu myslíte, že mě přesvědčíte, že jsem blázen?
Víte s jakými lidmi se setkávám?
Jsem US maršál, sakra.
Byl jste US maršál.
Tady je kopie přijímací zprávy, pro kterou jste se vloupal do bloku C.
Prokazuje našeho 67. pacienta.
Kdyby jste se dostal na pevninu, mohl byste to tu celé zrušit.
- Počkejte... - Ale nějak...
jste neměl čas ji číst, tak si ji přečtěte teď.
Prosím.
Pacient je velice inteligentní, trpí bludy. Vyznamenaný vojenský veterán.
Účastnil se osvobození Dachau...
Bývalý US maršál. Má sklony k násilí.
Nelituje svého činu, protože ho popírá...
Jeho velice propracované vymyšlené příběhy mu znemožňují
vidět pravdu o vlastních činech.
Mám dost těch sraček. Kde je můj partner?!
Kde je Chuck? Kde je?!
Zkusme to jinak.
Jméno vaší ženy bylo vašem příjezdu Chanal, je to tak?
Neodvažujte se o tom mluvit!
Obávám se, že musím.
Mají tato jména něco společného?
Vaše "pravidlo čtyř."
Andrew, co vidíš?
Jestli jste mému partnerovi nějak ublížili, jde o...
Soustřeď se, Andrew. Co vidíš?
Ta jména mají stejná písmena.
Edward Daniels má stejných 13 písmen, jako Andrew Laeddis.
Stejně tak Rachel Solando a Dolores Chanal.
Ta jména jsou anagramy.
Vaše taktiky u mě nezaberou.
Přijel jsi zjistit pravdu, tak tady je:
Jmenuješ se Andrew Laeddis.
67. pacient Ashecliffu jsi ty, Andrew.
Hovno.
Byl jsi sem umístěn soudem před 24 měsíci.
Tvůj zločin je hrozný. Nedokážeš si ho odpustit.
Proto si vytvoříš své druhé já.
Dobře.
Tak se podívejme na fakta.
Vytvořil jsi si historku, ve které nejsi vrah.
Ale hrdina.Jsi pořád US maršál. Jsi tady na Ashecliffu kvůli případu
a odhalíš konspiraci.
Takže cokoli ti řekneme o tom, kdo jsi a co jsi udělal, odmítneš jako lži, Andrew.
Jmenuji se Edward Daniels.
Tuhle historku poslouchám už dva roky. Znám všechny detaily.
Pacient 67. Bouře.
Rachel Solando. Zmizelý partner. Sny co máš každou noc.
Byl jsi v Dachau, ale nikoho jsi nezabil.
Přál bych si, abych tě mohl dál nechat žít ve tvém iluzorním světě.
Opravdu.
Ale jsi násilný, nebezpečný.
Jsi náš nejnebezpečnější pacient.
Ublížil jsi ošetřovatelům, dozorcům a ostatním pacientům.
Před dvěma týdny jsi napadl George Noyce.
Ne, ne, na to vám seru, doktore!
- Vy jste zmlátili Noyce. - Jistěže ne.
Řekněte mi jediný důvod, proč bych no napadl.
Řekl ti Laeddisi.
A ty uděláš cokoli, abys jím nebyl.
Mám přepis tvé včerejší konverzace s Noycem.
"Jde tu o tebe a Laeddise, O to od začátku šlo."
Píše se tu: "jde o mě a o Laeddise."
Když jsi se ho zeptal, kdo mu zranil obličej,
odpověděl, cituji: "Ty".
Myslel tím, že to byla moje chyba...
Skoro jsi ho zabil.
Ředitel a rada myslí, že se něco musí udělat a už rozhodli.
Pokud vás nepřivedeme zpět do reality teď, hned teď...
budeme muset sáhnout ke konečnému řešení, které zajistí, že už nikomu neublížíte.
Udělají ti lobotomii, Andrew. Rozumíš tomu?
Ano, rozumím.
Rozumím tomu dobře.
Když tu nebudu hrát vaši hru
tak ze mě Dr. Naehring udělá ducha.
A co můj partner?
Řeknete úřadu US Maršálů, že šlo o obranný mechanizmus?
Ahoj, šéfe.
O co tu kurva jde?
Ty děláš pro něj?
Omlouvám se, jinak to nešlo.
Někdo musel být s tebou a chránit tě.
Myslíš tím, sledovat mě?
Neustále mě hlídat.
Kdo jsi?
Řekni mi, kdo jsi.
Copak mě nepoznáváš, Andrew?
Poslední dva roky jsem tvým ošetřujícím lékařem.
Jsem Lester Sheehan.
- Řekl jsem ti o své ženě... - Já vím.
Slezl jsem útes, abych tě zachránil. Věřil jsem ti.
Riskoval jsem všechno a šel sem, abych tě zachránil!
- Já vím, šéfe. - Dochází nám čas, Andrew.
Slíbil jsem radě,
že když budu moci realizovat tu nejradikálnější hru v historii psychiatrie,
tak tě přivedu do reality. Myslel jsem, že když to necháme dohrát,
uvidíš jak nepravdivé, nemožné to je.
Měl jsi tu volný pohyb dva dny.
Řekni mi, kde se dějí ty experimenty?
Kde jsou satanistické operační sály?
Andrew, poslouchej mě.
Když s tebou neuspějeme,
tak vše, o co jsme se tu pokoušeli, bude zdiskreditováno, úplně vše.
Jsme tu v první bojové linii
a teď, je to na tobě.
- Ani hnout! Ani hnout! - Andrew! Andrew! Ne. Ne.
Jmenuji se Edward Daniels.
Tahle zbraň je nabitá, poznám to podle její váhy.
A je to vaše zbraň, maršále? Jste si jist?
Na straně jsou moje iniciály.
Na hlavni je škrábanec od Philla Stacka.
Přestaňte si zahrávat s mojí hlavou.
Tak vystřelte.
Jen tak se dostanete z ostrova.
Andrew, prosím, přestaň.
Moje zbraň...
Co jste to sakra udělali s mojí zbraní?
Je to hračka, Andrew.
Říkáme ti pravdu.
Dolores byla blázen. Měla maniodepresivní a sebevražedné sklony.
Ty jsi byl alkoholik. Byl jsi často pryč. Ignoroval jsi varování všech okolo.
Přestěhovali jste se k tomu jezeru,
potom co záměrně podpálila váš byt.
Lžeš!
- Andrew! Andrew, Ne. - Nadrogovali jste mě!
- Všechno je to lež! - Andrew. Andrew.
Tvoje děti. Andrew, tvoje děti!
Simon. Henry.
Nikdy sem neměl děti.
Tvá žena je utopila na chatě u jezera.
A tady, ta malá holčička, o které se ti každou noc zdá.
Nikdy sem neměl dceru.
Ta která ti pořád říká, že jsi ji měl zachránit.
Všechny jsi měl zachránit.
Tvoje dcera... jmenovala se Rachel.
Popřeš i u ní, že kdy žila?
Popřeš to, Andrew?
Je mi to moc líto, zlato...
Říkala jsem ti, ať sem nechodíš.
Říkala jsem ti, že to bude tvůj konec.
Jsem zpět!
Dostali jsme ho hned za Oklahomou.
Musel jsem desetkrát stavět na cestě sem z Tulsy.
Spal bych snad týden.
Dolores?
Zlato...
proč jsi celá mokrá?
Stýskalo se mi po tobě.
Chci jet domů.
Jsi doma.
Kde jsou děti?
Hmm?
Jsou ve škole.
Je sobota, zlato.
V sobotu škola není.
Moje škola ano.
Můj Bože!
Bože!
Můj ty Bože!
Můj ty Bože! Ne!
No tak!
Ne. Ne. Prosím, Bože.
Prosím, Bože, ne!
Ne!
Ne.
Posadíme je ke stolu v kuchyni, Andrew.
Osušíme je, převlékneme...
Budou to naše živé panenky.
Zítra je můžeme vzít na piknik.
Jestli jsi mě kdy milovala, Dolores...
prosím přestaň mluvit.
Miluji tě.
Osvoboď mě!
Miláčku...
Vykoupu je...
- Moc tě miluji. - Tolik tě miluji.
- Tolik tě miluji.
Miluji tě...
Zlato...
Andrew.
Andrew, slyšíš mě?
Rachel. Rachel, Rachel.
Rachel?
Jaká Rachel?
Rachel Laeddisová...
Moje dcera.
Proč tu jsi?
Protože jsem zabil svou ženu.
A proč jsi to udělal?
Protože zabila naše děti.
Řekla mi, abych ji nechal jít.
- Kdo je Teddy Daniels? - Neexistuje.
Ani Rachel Solando. Vymyslel jsem si je.
- Proč? - Musíme slyšet, jak to řekneš.
Po jejím prvním pokusu o sebevraždu,
mi Dolores řekla,
že jí v mozku žije brouk.
Že cítí... jak jí pobíhá v lebce...
jen pro legraci tahá za různé drátky.
To mi řekla.
Řekla mi to, ale já neposlouchal.
Tolik jsem ji miloval.
Proč jsi si je vymyslel?
Protože jsem si nemohl připustit, že Dolores zabila naše děti.
A já...
Já je zabil, protože jsem pro ni nevyhledal pomoc.
Já je zabil.
Mám strach, Andrew.
Už jsme tě jednou dostali do reality, před devíti měsíci,
ale pak jsi onemocněl znovu.
- To si nepamatuji. - Já vím.
Resetuješ se, Andrew.
Jako páska co hraje v nekonečné smyčce.
Doufám, že co jsme udělali, bude stačit, aby se to neopakovalo.
Ale musím vědět, že jsi přijal skutečný svět.
Přišel jste pro mě na mé dno, doktore.
Pokusil jste se mi jako jediný pomoci.
Jmenuji se Andrew Laeddis...
A zabil jsem svou ženu, na jaře roku 1952.
Jak se ti vede dnes ráno?
- Dobře. A tobě? - Nemůžu si stěžovat.
Tak jaký bude náš další krok?
To řekni ty mně.
Musíme vypadnout z týhle skály, Chucku.
Zpět na pevninu. Ať už se tu děje cokoli, není to nic dobrého.
Neboj parťáku, nedostanou nás.
To je pravda, jsme chytřejší než oni.
Jo, to jsme. Že ano?
Tohle místo mě přinutilo zamyslet se.
A o čem, šéfe?
Co je horší?
Žít jako zrůda,
nebo umřít jako slušný člověk?
Teddy?