PROKLETÝ OSTROV
"Bostonské ostrovy, 1954"
Seber se, Teddy. Seber se.
Je to jenom voda.
Spousta vody...
No tak.
- Jste v pořádku, šéfe? - Jo, jsem v pohodě.
Akorát mám mořskou nemoc.
- Vy jste můj nový partner. - Přesně tak.
To není nejlepší seznámení, když mě vidíte s hlavou napůl v záchodě.
Neodpovídá to úplně mé představě o legendě Teddy Danielsovi.
Legenda?
Co to tam u vás v Portlandu kouříte?
V Seattleu. Jsem ze Seattleu.
Jak dlouho jste u maršálů?
Čtyři roky.
Takže je vám jasné, jak rychle se tady šíří pomluvy.
Co vy? Máte děvče? Jste ženatý?
Byl jsem.
Zemřela.
- Pardon, to mě... - To nic.
V domě, kde jsem bydlel, byl požár, když jsem byl v práci.
4 lidi zemřeli.
Zabil ji kouř, to je důležité.
To je mi líto.
Kde mám sakra cigarety?
Nabídněte si.
Určitě jsem je měl v kapse.
Státní zaměstnanci vás oberou hned.
Díky.
Víte něco o tom zařízení?
Je to nemocnice pro duševně choré.
Pro šílené zločince.
Na lidi, co slyší hlasy
a honí se za motýly, by nás nepotřebovali.
- Tam jedeme? - Jo.
Na druhé straně sahají skalnaté útesy
až do vody.
Tohle přístaviště je jediná cesta sem i odsud.
Odrazíme hned, jak budete na břehu.
Pospěšte si, prosím.
- Proč? - Blíží se bouře.
Maršálský odznak vidím poprvé.
Zástupce správce věznice McPherson.
Vítám vás na Shutter Islandu.
Zavezu vás na Ashecliffe.
Vaši lidé se zdají být nervózní.
Ano, teď trochu jsme, maršále.
"Vzpomínejte na nás. I my jsme žili, milovali a smáli se."
Elektrické dráty.
Jak to poznáte?
Něco podobného už jsem viděl.
Dostane se vám veškeré pomoci, jakou budete potřebovat.
Během pobytu se ale budete řídit protokolem,
rozumíte?
Jistě.
Ta červená cihlová budova je oddělení A, v ní jsou muži.
Ženy jsou vlevo v oddělení B.
Oddělení C je v pevnosti.
Z občanské války.
Tam jsou nejtěžší pacienti.
Přístup do ní je zakázán
bez písemného souhlasu a za přítomnosti
mé a dr. Cawleye.
Rozuměno?
Šílenství snad není nakažlivé, ne?
Musíte odevzdat své zbraně.
Pane McPhersone, jsme federální maršálové.
Smíme u sebe mít zbraň.
Zákon 319 federálního zákoníku o věznicích říká,
že strážní ve věznici
mají v rámci zařízení svrchovanou moc.
Pánové, se zbraní vás za tuhle bránu nepustím.
Oficiality máme za sebou,
tak můžeme jít za doktorem Cawleyem.
Kdy ta vězeňkyně utekla?
To vám řekne doktor Cawley. Takový je protokol.
Vězeňští dozorci v ústavu pro duševně choré?
To je zvláštní.
Jsme jediné zařízení svého druhu.
Bereme jen nejnebezpečnější pacienty.
Ty, které jiné nemocnice nezvládnou.
Je to jen díky dr. Cawleymu.
Vytvořil zde něco jedinečného.
Je to nemocnice pro lidi neléčitelné.
Vaše doklady, pánové.
Ukažte své odznaky, prosím.
Doktor Cawley je poradcem Scotland Yardu,
MI5, Úřadu strategických služeb...
Proč?
Jak to myslíte?
Co konzultují zpravodajské služby s psychiatrem?
Na to se budete muset zeptat jeho.
"Pouze pro personál"
- Maršál Daniels? - Dobrý den.
Maršál Aule.
Děkuji vám. To bude všechno.
Jistě. Těšilo mě, pánové.
Hodně o vás mluvil.
McPherson je dobrý chlap. Věří tomu, co tady děláme.
O co konkrétně jde?
O morální fúzi práva a pořádku a klinické péče.
Co prosím? Čeho a čeho?
Ty obrazy jsou poměrně přesné.
Pacienti bývali spoutáni
a zanecháni ve vlastních výkalech.
Byli biti,
aby se zbavili psychóz.
Do mozku jsme jim vrtali šrouby.
Potápěli jsme je do ledové vody, dokud neztratili vědomí,
případně se utopili.
- A nyní? - Léčíme je.
Snažíme se je uzdravit.
A pokud to selže, alespoň jim
poskytneme určité pohodlí. Klid.
Všechno jsou to násilníci, že?
Ublížili jiným lidem.
- Zabíjeli. - Ve většině případů ano.
Pak musím říct, doktore,
k čertu s jejich pocitem klidu.
Moje práce je léčit pacienta, ne jeho oběti.
Já nesoudím.
- A tato vězeňkyně... - Pacientka.
Pardon. Pacientka.
Rachel Solandová zmizela v uplynulých 24 hodinách.
Včera v noci mezi 22.00 a půlnocí.
Je nebezpečná?
Dá se to tak říct. Zabila své tři děti.
Utopila je v jezeře za domem.
Držela jim hlavu pod vodou, dokud nezemřely,
pak je posadila ke stolu a navečeřela se s nimi.
Pak přišel soused.
- Co její manžel? - Zemřel při vylodění v Normandii.
Je to válečná vdova. Když sem přišla, držela hladovku.
Trvala na tom, že její děti nejsou mrtvé.
Promiňte, doktore, nemáte aspirin?
Trpíte na bolesti hlavy, maršále?
Občas. Ale dnes je to spíš důsledek mořské nemoci.
Dehydratace.
- Jste v pořádku, šéfe? - Jo.
V tom případě s vámi souhlasím. Raději něco čistého.
Děkuju vám.
Rachel stále věří, že její děti žijí
a že tohle je její dům v Berkshires.
Děláte si legraci?
Nepochopila,
že je v ústavu.
Myslí si, že jsme poslíčci, mlékaři, pošťáci...
Aby si zachovala iluzi, že děti nezemřely,
vytvořila si složitou fikci,
v níž máme všichni svou roli.
Prohledali jste okolí?
Správce s dozorci pročesávají ostrov.
Nikde ani stopa.
Co je ještě znepokojivější, nevíme, jak se dostala ze svého pokoje.
Byl zamčený zvenku a na okně jsou mříže.
Jako by se vypařila.
Přivedl jsem ji sem po skupinové terapii a zamkl jsem.
Když jsem přišel na půlnoční obhlídku, byla pryč.
Jak to, že se nikdy nedověděla pravdu?
Je v ústavu pro choromyslné.
Něčeho takového si člověk všimne.
Kolik párů bot pacienti mají?
Dva.
Příčetnost není volba. Nemůžete si vybrat, že ji chcete zpátky.
Odešla odsud bosa?
V tomhle terénu by se nedostala dál než na 10 metrů.
Maršále?
"Zákon 4. Kdo je 67?"
Určitě je to Rachelino písmo.
Nemám ale tušení, co je zákon 4.
- Není to psychiatrický termín? - Obávám se že ne.
Kdo je 67?
To kdybych věděl.
Tím se blížíte mému úsudku.
Není to jen nějaká čmáranice?
Určitě ne. Rachel je chytrá. Řekl bych geniální.
Ten papírek může být důležitý.
Nezlobte se, ale tohle si necháme.
Jistě.
Říkáte, že musela projít tudy?
Po zhasnutí tu služba hraje karty.
Včera v noci sedělo pod schody sedm mužů.
Hráli poker.
Přesto se Rachel kolem nich podařilo proklouznout.
Jak?
Copak je neviditelná?
Potřebujeme přístup ke spisům
lékařského personálu,
stráží, všech, kdo měli včera službu.
Vezmeme vaši žádost v úvahu.
To není žádost, doktore.
Je to federální zařízení. Nebezpečná vězeňkyně...
- Pacientka. - Pacientka
utekla.
Uvidím, co se dá dělat.
Doktore, musíme mluvit s personálem.
Rozumíte?
Svolám je po večeři do jídelny.
Jestli máte další dotazy,
adresujte je zástupci správce v terénu.
Na nejbližší pevninu je to 18 kilometrů a voda je ledová.
Včera byl silný příliv.
Kdyby se utopila,
vyplavilo by se její tělo na břeh.
Co ty jeskyně? Prohledali jste je?
Tam se nemohla dostat.
Dole na útesech roste škumpa a dubiny.
Tisíce rostlin s trny jako můj pinďour.
Sám jste říkal, maršále, že neměla boty.
Prohledáme druhou stranu.
- Co je to za věž? - To je starý maják.
Stráže už ho prohledaly.
Co je tam? Další pacienti?
Čistička vody.
Začíná se stmívat. Pro dnešek končíme.
Balíme, hoši!
Vy jste hlídal včera na odpočívadle?
Nikdo nemohl projít,
aniž bych ho viděl.
Kolem koho ještě musela Rachel Solandová projít, než sešla dolů?
Kolem mě. Glen Miga.
Já jsem nic neviděl.
Byl jste na svém místě celou noc?
Ano, ale nic jsem neviděl.
Glene?
Glene...
Řekněte mi pravdu.
Možná jsem si odskočil.
Cože? Porušil jste protokol!
Byl jsem pryč snad minutu.
Dobře, tak se vrátíme.
Paní Solandová se vrátila do pokoje před zhasnutím.
Co dělala předtím?
Ví to někdo?
No tak, ví to někdo?
Byla na skupinové terapii.
Stalo se něco neobvyklého?
Definujte "neobvyklé".
Prosím?
Tohle je ústav choromyslných pro šílené zločince.
Tady se s "obvyklým" často nesetkáte.
Řeknu to jinak.
Stalo se během skupinové terapie něco,
co se vymykalo...
- Tomu normálnímu? - Přesně tak.
Ne. Je mi líto.
Řekla paní Solandová na terapii něco?
Znepokojoval ji déšť.
A pohaněla jídlo. Soustavně si stěžovala.
I včera večer.
Vy jste tam byla. Byl tam doktor?
Ano, diskusi vedl doktor Sheehan.
Dr. Sheehan?
Ano, řídil to sezení.
Je to psychiatr, dohlíží na Rachelin případ.
Musíme mluvit s doktorem Sheehanem.
To nepůjde. Odjel ranní lodí.
Dlouho svou dovolenou plánoval a odkládal.
Hrozí vám výjimečný stav, utekla nebezpečná pacientka
a vy pustíte jejího ošetřujícího lékaře na dovolenou?
Jistěže. Je to lékař.
Máte telefon na místo, kam jel?
Haló?
Haló...
Slyšíte mě?
Je to hluché.
Pevninu sužuje bouře.
Dejte mi vědět, až to bude fungovat.
Maršálové si potřebují zavolat.
Jistě.
Mám teď pár pochůzek,
ale zvu vás na sklenku a doutník k sobě domů,
kolem deváté, kdybyste chtěli.
Dobře, můžeme si promluvit pak.
My jsme mluvili, maršále.
Asi jsem se měl dát na jiné veřejné služby.
Je to trochu procovské. Bylo to postaveno během občanské války,
stejně jako vojenská pevnost, kde je oddělení C.
Za toto sídlo postavila vláda
místního velitele před vojenský soud.
To chápu.
Pěkná hudba. To je Brahms?
Ne.
- Mahler. - Velmi dobře, maršále.
Pardon. Můj kolega, doktor Jeremiah Naehring.
Kvartet pro klavír a smyčce a moll.
Co si dáte, pánové?
- Žitnou, máte-li. - Sodu s ledem, prosím.
Vy neholdujete alkoholu? To mě překvapuje.
Ve vaší profesi je pití časté, ne?
Poměrně časté. A ve vaší?
Pardon?
Ve vaší profesi?
Slyšel jsem, že psychiatři jsou násoskové a zpiťaři.
To jsem si nevšiml.
A co to pijete? Ledový čaj?
Báječně, maršále.
Máte neuvěřitelné obranné mechanismy.
Musíte být velmi schopný vyšetřovatel.
Na muže, jako jste vy, se specializuji.
Muži násilí.
To je předpojaté, ne?
To není v nejmenším předpojatost.
Nevykládejte si mě špatně. Řekl jsem, že jste muži násilí.
Neobviňuji vás, že jste násilní mužové.
To je něco jiného.
Prosím, poučte nás, doktore.
Oba jste sloužili v zahraničí.
To nedá moc práce vydedukovat.
Oba jsme mohli být v administrativě.
Ale nebyli jste.
Od školních let
jste se ani jeden nevyhýbal fyzickým konfliktům.
Ne proto, že byste je vyhledávali,
ale ústup vám nepřipadá jako řešení.
Nebyli jsme vychováni, abychom utíkali.
Vychováni...
A kdo vychoval vás, maršále?
Mě?
Vlci.
Velmi působivé obranné mechanismy.
Věříte v Boha?
Myslím to vážně.
Viděl jste někdy koncentrační tábor?
Ne?
Vaše angličtina je sehr gut. Fast, perfekt.
Mluvíte skvěle anglicky.
Ale trochu moc tlačíte na souhlásky.
Vy jste Němec?
Je legální imigrace zločin?
Já nevím. To nám řekněte vy.
Tak podívejte.
Potřebujeme složky dr. Sheehana
a personálu.
Žádné záznamy o zaměstnancích nedostanete.
- Potřebujeme je. - To je mimo diskusi.
Kašlu na diskusi!
Kdo tady vlastně o všem rozhoduje?
Doktor Naehring předal vaši žádost dozorčí radě.
Zamítli ji.
Zamítli ji? Nemají pravomoc ji zamítnout a vy taky ne, pane.
Pokračujte ve vyšetřování a my uděláme vše, abychom vám pomohli.
Vyšetřování skončilo.
Předáme zprávu...
- Hooverovým lidem. - Hooverovým lidem.
Odjíždíme ranní lodí. Pojďte, Chucku.
Pěknej večer.
Budete spát v ložnici se zřízenci.
"Zákon 4. Kdo je 67?"
Šéfe,
opravdu balíme?
Proč?
Já nevím. Nikdy dřív jsem od ničeho neutekl.
Zatím tady nikdo nemluvil pravdu.
Rachel Solandová nevyšla ze zamčené cely bosá
jen tak bez pomoci.
Podle mě potřebovala hodně pomoct.
Možná teď Cawley ve své vile...
...přehodnocuje svůj postoj.
- Ráno... - Vy blafujete?
To jsem neřekl.
Našla jsem jich celou hromadu.
Jsi vůbec někdy střízlivý?
Zabil jsem spoustu lidí.
Proto piješ?
Jsi skutečná?
Ne.
Je pořád tady.
Kdo?
Rachel?
Nikam neodešla.
Pamatuješ na to léto na chatě?
Byli jsme tak šťastní.
Je tady.
Nemůžeš odjet.
Neodejdu.
Strašně tě miluju.
Jsem jen kostlivec v rakvi, Teddy.
Ne.
Ale ano.
Musíš se probudit.
Nechoď.
Jsi tady.
Nejsem. Musíš se s tím smířit.
Ona ale ano.
A on taky.
Kdo?
Laeddis.
- Už musím jít. - Ne, prosím.
Prosím, chci být s tebou.
Ještě aspoň chvilku. Prosím.
Nech mě jít.
Nemůžu.
V tomhle počasí žádná loď nepojede.
Doktore!
Potřebujeme vyslechnout pacienty z Racheliny terapeutické skupiny.
Říkal jste, že vyšetřování končí.
Dneska nám asi žádná loď nepojede.
Dostávala Rachel nějaké další léky?
Víte, v jakém stavu se nachází oblast duševního zdraví?
Nemám tušení.
Je to válka.
Stará škola věří v chirurgickou intervenci,
v psychochirurgii.
Jde o takové zásahy, jako je transorbitální lobotomie.
Někdo říká, že pacienti jsou pak rozumnější, poddajnější.
A jiní, že se z nich stanou zombie.
- A nová škola? - Psychofarmakologie.
Zavádí se nový lék, thorazine.
Zklidňuje pacienty s psychózou.
K jaké škole patříte vy, doktore?
Já? Já zastávám zásadní názor, že pokud zacházíte s pacienty slušně,
nasloucháte jim a snažíte se je pochopit, můžete k nim proniknout.
- K těmhle pacientům? - I k těm.
Dnes jim prostě dají prášek.
S ním všechno zmizí.
Rachel Solandová dostávala kombinaci léků,
aby nebyla zuřivá.
Ty ale neměly stálý efekt.
Hlavní problém byl,
že si nepřipouštěla, co udělala.
Bylo.
Proč o své pacientce stále mluvíte v minulém čase, doktore?
Podívejte se ven, maršále. Proč asi?
Peter Breene.
Napadl ošetřovatelku svého otce rozbitou sklenicí.
Ošetřovatelka má navždy znetvořený obličej.
Nemůžu se dočkat.
Usmívala se, byla ke mně milá. Ale bylo jí to vidět na očích.
Chtěla být nahá, kouřit ho někomu...
Dobře, pane Breene.
Požádala mě o sklenici vody.
Sama v kuchyni. Jako by o nic nešlo.
- O co mělo jít? - Bylo to jasné.
Chtěla, abych ho vytáhl, aby se mi mohla vysmát.
Pane Breene.
Musíme vám položit pár otázek.
Když jsem ji pořezal, křičela.
Ale... Vyděsila mě.
- Co čekala? - Zajímavé.
Chceme si promluvit o Rachel Solandové.
Rachel Solandová.
Utopila děti.
Utopila svoje děti!
Žijeme v odporným světě.
Měli by je zplynovat.
Všechny. Dementy, vrahy, negry.
Zabiješ svý dítě, půjdeš do plynu, mrcho.
Mohl byste toho nechat?
- Ta ošetřovatelka... - Přestaňte, prosím.
Ta ošetřovatelka měla možná děti.
A manžela.
Třeba si jen potřebovala přivydělat.
Vést normální život.
Ve vaší složce se píše,
že jste jí serval obličej, že?
Gratuluju.
Teď už normální život vést nebude, to ne.
Víte, čeho se bála?
Vás.
Můžete toho nechat? Prosím!
Přestaňte!
Prosím, přestaňte.
Znáte pacienta Andrew Laeddise?
Ne!
Odveďte mě!
To bude dobrý!
Zvládnu to.
Odveďte mě. Už ho nechci vidět.
Nikdy mě odsud nepustí. A nemyslím, že by měli.
Promiňte, slečno Kearnsová...
- Paní. - Paní Kearnsová.
Zdáte se mi poměrně normální
ve srovnání s ostatními pacienty.
Taky občas nemám svůj den. Jako ostatní.
Většina lidí ale asi nezabije svýho manžela sekyrou.
Podle mýho názoru, když vás chlap mlátí,
ošuká každou sukni a nikdo vám nepomůže,
není rozsekání sekerou zas až tak nepochopitelný.
Možná by vás neměli pouštět.
Co bych si počala, kdyby mě pustili? Už ten svět venku neznám.
Prý existujou bomby, udělají z města hromadu popela.
A, jak se to jmenuje? Televize! Hlasy, co přicházejí z nějaký bedny?
Já slyším svejch hlasů dost.
Co nám můžete říct o Rachel?
Nic moc. Byla dost uzavřená.
Věřila, že její děti žijou.
Myslela, že tady je doma v Berkshires,
my že jsme sousedi. Mlíkaři, pošťáci.
Poslíčci.
Byl tam tehdy doktor Sheehan?
Ano. Mluvil o zuřivosti.
Povězte mi o něm něco. Jaký je?
Je... Je fajn. Milý.
Stál by za hřích, jak říkávala moje máma.
- Nedělal vám někdy nějaké návrhy? - Ne,
doktor Sheehan je dobrej doktor.
Nepřinesl byste mi sklenku vody?
Jistě.
Díky, maršále.
Mám ještě jednu otázku, paní Kearnsová.
Znáte pacienta jménem Andrew Laeddis?
Ne.
Nikdy jsem o něm neslyšela.
Používala skoro stejná slova jako Cawley a ta sestra.
Jako by jí řekli, co má říkat.
Kdo je Andrew Laeddis?
Ptal jste se na něj všech pacientů. Kdo je to?
O co jde, šéfe? Jsem váš parťák.
Teď jsme se poznali.
Jste u nich dlouho. Máte svoji kariéru.
To, co dělám, není zrovna podle příručky.
Kašlu na příručku, šéfe,
chci vědět, o co tady jde.
Když se ten případ dostal do éteru,
řekl jsem si o něj. Chápete?
Proč?
Andrew Laeddis
byl údržbář v domě,
kde jsme se ženou bydleli.
No a...
Zároveň byl taky pyroman.
Andrew Laeddis škrtnul sirkou,
která způsobila požár, při němž zemřela moje žena.
Pusťte je ven!
- Co se stalo s Laeddisem? - Prošlo mu to.
Prošlo mu to, pak zmizel.
Asi před rokem otevřu noviny a tam byl.
Odporný chlapík. Obrovská jizva od spánku k levému koutku.
Každé oko jinak barevné. Na takový obličej nezapomenete.
Podpálil školu, zabil dva lidi.
Prý mu to našeptaly hlasy.
Šel do vězení, pak se dostal sem.
- Co pak? - Nic.
Zmizel, jako by nebyl. Nejsou o něm žádné záznamy.
Není v oddělení B, musí být v oddělení C.
Nebo je mrtvý.
To možná Rachel Solandová taky.
Tady je spousta míst, kam se dá schovat tělo.
Ale jen jedno, kde by si toho nikdo nevšiml.
Když mě Bridget Kearnsová poslala pro vodu,
řekla vám něco?
Ne.
No tak, šéfe.
Napsala to.
"Uteč"
Šéfe!
Musíme zpátky! Tohle tornádo nás odnese do Země Oz!
- Ještě chvíli... - Ne, pojďte!
Pozor!
Kristepane!
- Pojďte! - Kristepane.
Honem.
- Jste v pořádku, šéfe? - Jo, jsem v pohodě.
Jestli je Laeddis tady, co chcete dělat?
Nechci Laeddise zabít.
Kdyby šlo o moji ženu, tak bych ho zabil.
Dvakrát.
Když jsme přišli do Dachau, dozorci SS se vzdali.
Velitel se před naším příchodem pokusil zabít, ale...
... zvoral to.
Umíral ještě hodinu.
Když jsem vyšel ven, viděl jsem na zemi těla.
Nebylo možné je spočítat.
Něco takového si člověk neumí představit.
Jo...
Dozorci se vzdali.
Shromáždili jsme je.
To nebyla válka.
Byla to vražda.
Už mám zabíjení dost.
Proto tady nejsem.
A o co teda jde?
Když Laeddis zmizel, začal jsem se zajímat o Ashecliffe.
Spousta lidí o tom místě ví, ale nikdo nechce mluvit.
Jako by se báli.
Tohle místo je financováno zvláštním grantem.
Platí to Sněmovní výbor pro neamerickou činnost.
HUAC? Jak bojujeme proti komunismu
z tohohle ostrova?
Tím, že děláme pokusy na mozku.
Alespoň si to myslím.
Myslíte, že o to tady jde?
Nikdo nechce nic říct.
Našel jsem jednoho bývalého pacienta.
George Noyce. Milej kluk. Socialista.
Účastnil se psychologické studie.
A co testovali?
Zubní pastu.
Najednou viděl všude přízraky.
Pokusil se zabít svého profesora. Skončil tady v Ashecliffe. V oddělení C.
Po roce ho pustili. A co udělal?
Dva týdny nato přišel do baru a ubodal tři muže.
Jeho právník tvrdil, že byl nepříčetný, ale Noyce
prosil soud, aby dostal elektrické křeslo. Cokoli, jen ne ústav pro choromyslné.
Soudce ho odsoudil k doživotí ve vězení v Dedhamu.
A vy jste ho našel.
Jo, já jsem ho našel.
Je v hrozným stavu.
Ale z toho, co říkal, je jasné,
že tady dělají pokusy na lidech.
Já nevím, šéfe.
Jak můžete věřit šílenci?
V tom je ta krása.
Šílenci jsou dokonalý objekt. Mluví, ale nikdo je neposlouchá.
Byl jsem v Dachau.
Viděli jsme, čeho jsou lidi schopní.
Vedli jsme válku, abychom je zastavili.
A teď by se to mohlo dít tady? Na naší vlastní půdě?
O co vám tedy opravdu jde?
Chci důkaz. Vrátím se a řeknu všem,
co se tady děje. To je všechno.
Počkat...
Začal jste se zajímat o Ashecliffe
a najednou
potřebovali amerického maršála?
Měl jsem štěstí. Utekla pacientka. Prostě se to hodilo.
Štěstí se takhle nepřihodí.
Takhle to ve světě nechodí.
Mají to obehnané elektrickým plotem!
Oddělení C je umístěno do pevnosti z občanské války?
Šéf personálu má vazby na Úřad strategických služeb? Grant z HUAC?
Tohle smrdí! Má v tom prsty vláda!
Co když chtěli, abyste přijel?
- Blbost. - Vyptával jste se.
Kde je nějaký důkaz,
že Rachel Solandová vůbec existuje?
Nemohli tušit,
že ten případ dostanu.
Co když vás taky sledovali?
Stačilo fingovat útěk, abyste se sem dostal.
Teď nás tu mají oba!
Maršálové, jste tam? Tady je zástupce správce McPherson.
Maršálové!
Našli nás!
Je to ostrov. Vždycky nás najdou.
Vím, že tam jste.
Musíme z toho ostrova pryč. Vy a já. Pojďte!
Pojďte!
Převlékněte se do suchého. Doktor Cawley s vámi chce mluvit.
Hned. A pospěšte si! Z tohohle bude pěkný hurikán!
Obleky vám vyčistíme. Budou hotové zítra.
Jestli nás to nespláchne.
Což mi připomíná, vaše cigarety jsou dost promočené.
Nic jiného nemáte?
Leda slušivou vězeňskou šedou.
Tohle je docela pěkný.
Opakuji:
Pacienti v oddělení C musí být spoutaní.
Kdyby se zařízení zatopilo, tak se utopí. To víte.
Na to by byla potřeba velká potopa.
Jsme na ostrově a venku je hurikán!
Tady může dojít k velké potopě!
Co když vypadne proud?
Máme záložní generátor.
A když selže ten, otevřou se cely.
Kam by asi tak šli?
Nemůžou odjet lodí na pevninu a způsobit neštěstí.
To je pravda.
Pravděpodobnější je, že způsobí nějaké neštěstí tady.
Když je připoutáme k podlaze, zemřou.
Je to 24 lidských bytostí.
S tím jste smířen?
Já osobně
bych nechal spoutat i těch 42 pacientů v odděleních A a B.
Promiňte...
Omlouvám se, doktore. Mám jen malou otázku.
Hned jsem u vás...
Ten dopis Rachel Solandové...
Zákon 4. To je povedené.
Říkal jste, že nemáte tušení, co ten druhý řádek znamená.
Kdo je 67? To pořád netuším.
Nic vás nenapadá?
Nic?
Teď jsem zaslechl, že v oddělení C je 24 pacientů
a na odděleních A a B je jich 42.
To je celkem 66 pacientů.
Správně.
Mám pocit, že Rachel Solandová naznačuje,
že pacientů je 67.
Obávám se, že tolik jich nemáme.
To je směšné. Co tady dělají?
Děláme svou práci.
Neřekl vám pan McPherson tu dobrou zprávu?
Ne. Co je ta dobrá zpráva, doktore?
Rachel se našla.
Je tady.
A naprosto v pořádku.
Nemá na sobě ani škrábanec.
Kdo jsou ti muži?
Proč jsou v mém domě?
Jsou to policisté, Rachel. Chtějí se na něco zeptat.
V okolí se objevily podvratné komunistické živly,
šířící literaturu.
Tady?
V našem sousedství?
Obávám se že ano.
Řekněte nám, prosím, kde jste byla včera a co jste dělala.
Velmi byste pomohla vyšetřování.
Ano.
Dobře.
Udělala jsem snídani pro Jima a děti.
Připravila jsem Jimovi oběd
a on odešel.
Poslala jsem děti do školy.
A pak...
...jsem se rozhodla, že si zaplavu v jezeře.
Jistě.
A potom?
Potom...
...jsem myslela na tebe.
Nezlobte se, ale nerozumím vám.
Copak nevíš, jak jsem opuštěná, Jime?
Jsi pryč.
Jsi mrtvý.
Každou noc pláču.
Jak to mám vydržet?
Rachel, to bude dobré.
To nic.
Všechno bude dobré.
Pohřbila jsem tě.
Pohřbila jsem prázdnou rakev. Tvoje tělo
spláchlo moře. Sežrali ho žraloci!
Můj Jim je mrtvý. Tak kdo jste sakra vy?
Kdo jste sakra vy?
Kdo jste?
Rachel, to nic. Už je dobře.
Moc se omlouvám. Nezasáhl jsem,
myslel jsem, že vám něco řekne.
Našli jsme ji u majáku, jak hází žabky.
Nemáme tušení, jak se dostala ven.
Musíte do suterénu.
Je tam jídlo, voda a lůžka.
Když přijde hurikán, je tam bezpečno.
Cítíte se dobře? Jste bledý.
Je mi dobře, jen...
Šéfe, dobrý?
Je tady intenzivní světlo.
Citlivost na světlo, občasná bolest hlavy.
Míváte migrény?
To bude dobré.
Co je mu?
Tohle je na bolest.
- Co je to? - Migréna.
Jako byste měl hlavu plnou žiletek
a někdo do ní nemilosrdně bušil. Vezměte si lék, maršále.
- Nechci léky. - Bolest pomine.
Musí si lehnout.
Kdo je to?
Dozorce.
Nemusíte se ho bát.
Vypadá jako pěknej čurák.
O to se s vámi nebudu přít.
Měl jsi mě zachránit.
Měl jsi nás všechny zachránit.
Zdravím, kamaráde.
Laeddis.
Ano.
Můj...
Můj kamaráde.
Co jsme si...
...to jsme si.
Tohle je na potom.
Vím, jak moc to potřebujete.
Slyšíte to, příteli? Čas běží.
Pomoz mi.
Mohl bych se dostat do oplétaček.
Jsem mrtvá.
To mě moc mrzí.
Proč jsi mě nezachránil?
Chtěl jsem. Ale než jsem se sem dostal, bylo pozdě.
Podívej...
Nejsou nádherné?
Miláčku, proč jsi tak mokrá?
Laeddis není mrtvý.
Není pryč.
Pořád je tady.
Já vím.
Musíš ho najít, Teddy. Musíš ho najít a musíš ho zabít.
To nic...
Strážní do oddělení A...
Generátor je pod vodou.
Zdravím, šéfe.
Zatracená migréna.
Vypadl záložní generátor. Je to blázinec.
Co chcete dělat?
Kristepane.
To ne... Polož to...
Chyťte ho!
Myslíte, že vypadla elektřina všude?
Je to dost možné.
Veškeré zabezpečení...
Ploty, brány, dveře...
Prima den na procházku, co říkáte? Třeba na oddělení C.
Třeba najdeme Andrew Laeddise.
George Noyce, o kterém jsem vyprávěl,
říkal, že tady jsou ti nejhorší.
Lidi, kterých se bojí i jejich spolubydlící.
Řekl vám, jak to tu vypadá?
Ne. Pamatoval si jen
řev a mříže.
Kristaboha!
Poprvé na oddělení C, co?
Jo.
Známe to z vyprávění.
Věřte mi. Na tohle připravení nejste.
Většinu jsme pochytali,
ale pár jich zbývá.
Nesnažte se je přeprat.
Ti parchanti vás zabijou. Jasný?
Mazejte.
Je tady.
Laeddis. Já ho cítím.
Máš ji! Počkej!
Poslouchej mě!
Poslouchej. Nechci odsud.
Kdo by chtěl pryč?
Slyšeli jsme o tom světě venku.
- O atolech, o zkouškách bomb. - Teddy, kde jste?
Víš, jak funguje vodíková bomba?
- Na vodík! - Moc vtipný.
Bomby vybuchujou, ne?
Vodíkovka ale ne.
Ta imploduje a vytvoří výbuch na miliontou!
- Chápeš? - Jo!
- Rozumíš? - Jo!
Pusťte ho!
Co to děláte?
Kristepane, Teddy!
Máte Billingse. Jste normální?
Máte je chytit, ne zabít!
- Skočil na nás. - Pomozte mi.
Vy ne! Vy se projděte.
Cawley mi to dá sežrat.
Laeddis...
Laeddis.
Zastavte mě,
než zabiju.
Zastavte mě, než zabiju další...
Laeddis...
Říkal jste, že se odsud dostanu. Slíbil jste mi to.
Lhal jste.
Laeddis.
Laeddis?
To je fakt sranda.
- Ten hlas. - Poznáváte ho?
Po těch rozhovorech?
Po všech těch vašich lžích?
Ukažte se mi.
Prý jsem teď jejich.
Prý se odsud už nedostanu.
Ta sirka brzo zhasne.
Ukažte se mi!
Abyste mi mohl dál lhát? Tady nejde o pravdu.
- Jde. Jde o to ukázat pravdu. - Jde jen o vás!
A o Laeddise. O nic jiného nikdy nešlo.
To se mnou byla náhoda. Cesta dovnitř.
George... George Noyce. Ne,
to není možné. Kde jste se tu vzal?
Líbí se vám to?
Kdo vám to udělal?
Vy.
Jak to sakra myslíte?
Všechny ty vaše řeči a nakonec skončím tady kvůli vám.
Jak jste se dostal z Dedhamu?
Vím,
co s tím udělám...
Nikdy se odsud nedostanu. Pustili mě jednou. Dvakrát ne. Nikdy dvakrát.
Jak vás sem dostali?
Věděli to! Copak to nechápete?
Věděli o tom vašem plánu.
Je to hra. Tohle všechno je vaše hra.
Nic nevyšetřujete. Jste jako myš v bludišti.
Nemáte pravdu.
Fakt? Byl jste od chvíle, co jste tady, někdy sám?
Jsem tady s partnerem.
Znáte ho z dřívějška?
Je to... americký maršál.
Ještě nikdy jste s ním nepracoval.
Georgei, já lidi znám. Já tomu muži věřím.
V tom případě už vyhráli.
Do prdele.
Odvedou mě do majáku.
Rozřežou mi mozek.
Jsem tady jen kvůli vám!
Dostanu vás odsud.
Nepůjdete do majáku.
Nemůžete pátrat po pravdě a zároveň
chtít zabít Laeddise.
Nechci nikoho zabít.
Lháři!
Nechci ho zabít, přísahám.
Ona je mrtvá.
Nechte ji být.
Řekni mu to, Teddy. Řekni mu proč.
Musíte to udělat, jiná možnost není.
Řekni mu,
- jak jsi mi dal medailonek. - Musíte to udělat.
Řekla jsem ti, že mi pukne srdce.
Zahrává si s váma!
Štěstím.
Ona vás zabije!
Chcete najít pravdu? Musíte ji nechat být.
- Nemůžu. - Musíte ji nechat být!
Já nemůžu...
Pak se z tohohle ostrova nedostanete.
Dolores...
Není na tomhle oddělení.
Přeložili ho.
Jestli není na oddělení A, může být už jen na jediném místě.
V majáku.
Hej...
Bůh vám pomáhej.
Máme problém. Jsou tady McPherson a Cawley.
Nějaký zřízenec to prý nandal pacientovi.
Musíme vypadnout.
Jdeme. Patříme sem.
Co se s váma stalo?
Jak to myslíte?
Kde jste byl?
Cestou z ošetřovny jsem se podíval na záznamy o pacientech.
Našel jste Laeddise?
Ne, nenašel.
Něco mám. Jeho přijímací formulář.
Nic jiného v jeho spise není.
Žádná zpráva. Žádné fotky.
Podívejte.
Podívám se na to pak.
Co se stalo?
Podívám se na to pak, to je všechno.
- Ashecliffe je tím směrem. - Nechci jít na Ashecliffe.
Chci se dostat k majáku
a zjistit, co se tam děje.
Tamhle je.
Kruci, jsme moc dole. Musíme se vrátit.
Přes ty skály se nedostaneme.
Možná existuje cesta kolem skal,
která vede k majáku.
Počkat, co to děláme? Ten formulář dokazuje,
že 67. pacient existuje,
i když všichni tvrdí že ne.
Já jdu k tomu majáku, chápete?
Jak vás můžu zastavit?
Proč byste to dělal?
Lézt tam dolů potmě
je sebevražda.
Dobře. Možná byste měl zůstat tady.
Zatáhl jste mě do toho a teď jsme uvězněni
na téhle skále na ostrově. Musíme si věřit.
Na téhle skále na ostrově. Musíme si věřit.
Chováte se...
Jak? Jak se chovám?
Co se tam u těch cel stalo, Tede?
Jaké je počasí v Portlandu?
Já jsem ze Seattleu.
Seattle...
Půjdu sám.
- Jdu s vámi, šéfe. - Řekl jsem sám.
Dobře.
Kruci!
Kruci.
Věděl jsem, že to nebude trvat dlouho, ale nedostal jsem se tam.
Zvedá se příliv.
Chucku!
No tak!
Chucku!
Kde jste, Chucku?
Chucku!
Kdo jste?
Jsem Teddy Daniels. Jsem policista.
Jste maršál.
Přesně tak.
Prosím, ukažte mi tu ruku, kterou máte za zády.
Proč?
Abych viděl, že mi tím, co držíte, nechcete ublížit.
Nechám si to,
když dovolíte.
Klidně.
Vy jste Rachel Solandová.
Ta pravá.
Zabila jste své děti?
Nikdy jsem děti neměla.
Nebyla jsem vdaná.
Než jsem se stala pacientkou v Ashecliffe, pracovala jsem tu.
Byla jste sestra?
Byla jsem doktorka, maršále.
Myslíte, že jsem šílená.
- Ne... - A když řeknu, že nejsem šílená?
Nebude v tom žádný rozdíl, co?
To je právě kafkovsky geniální.
Někdo rozhlásí, že jste šílený,
a všechny vaše protesty jen potvrzují, co se o vás říká.
Nerozumím vám.
Když vás prohlásí za šílence,
všechno, co uděláte, je bráno za součást šílenství.
Rozumný protest je "zapírání". Důvodný strach je "paranoia".
Instinkty nutné k přežití jsou "obranné mechanismy".
Jste chytřejší, než vypadáte. A to asi není dobré.
Řekněte mi něco.
Co se vám stalo?
Zajímala jsem se o dodávky sodia amytalu
a halucinogenních opiátů.
Psychotropní léky...
Zajímala jsem se i o operace.
Slyšel jste někdy o transorbitální lobotomii?
Pacient dostane elektrošok.
Pak mu skrz očnici...
...vytáhnou několik nervových vláken.
Pacient je pak poslušnější.
Tvárnější.
Je to barbarské.
Hanebné.
Víte, kudy vstupuje do těla bolest, maršále?
Záleží na tom, kde je zranění, ne?
S tělem to nemá nic společného. Mozek ovládá bolest.
Mozek ovládá strach, soucit, spánek, hlad, zlost. Všechno!
Co kdybyste ho mohl ovládat?
Myslíte mozek?
Přetvořit člověka tak, aby necítil bolest, ani lásku nebo soucit.
Člověk by nemohl být vyslýchán,
protože by neměl žádné vzpomínky.
Nikdy nemůžete člověku smazat všechny vzpomínky.
V Severní Koreji používali americké zajatce
k pokusům s vymýváním mozku.
Nadělali z vojáků zrádce.
A tady dělají z lidí duchy, kteří vyjdou ven
a dělají věci, jaké by příčetný člověk neudělal.
Získat takovou schopnost
- by trvalo roky. - Roky výzkumu.
Experimenty by se musely udělat na stovkách pacientů.
Za 50 let si lidé řeknou:
"Tady, na tomhle místě to začalo."
Nacisti používali Židy, Sověti používali zajatce v gulazích.
A my provádíme testy na pacientech na Shutter Islandu.
Ne, to není možné.
Asi chápete...
...že vás nenechají odejít.
Jsem federální maršál. Nemůžou mě zastavit.
Byla jsem známá psychiatrička z uznávané rodiny.
Bylo to jedno.
Na něco se vás zeptám.
Máte nějaká životní traumata?
Ano.
Ale co na tom záleží?
Řeknou, že událost ve vaší minulosti
je důvodem, proč jste zešílel.
Takže až vás strčí sem, řeknou vaši přátelé a kolegové:
"Jistěže se zhroutil."
"Kdo by se po tom všem nezhroutil?"
To se dá říct úplně o každém.
Jenže to řeknou o vás.
Co vaše hlava?
Moje hlava?
Nemáte najednou divné sny? Potíže se spánkem?
- Bolesti hlavy? - Mívám migrény.
Kristepane!
Nebral jste ale žádné léky, že? Ani aspirin.
- Aspirin? - Kristepane.
A jedl jste jídlo a pil kávu, kterou vám dali?
Cigarety jste ale kouřil jen ty svoje, že?
Ne.
To ne.
Neuroleptické léky dosáhnou funkční hladiny
po 36 až 48 hodinách.
Nejdřív přijde třes.
Začne to konečky prstů, pak se začne třást celá ruka.
Nevídáte nějaké přízraky?
Řekněte mi, co se děje v majáku.
Operace mozku.
Operace typu: "Otevřeme lebku a zkusíme zatáhnout za tohle."
Jako by se to učili od nacistů.
Tam vytvářejí ty duchy.
Kdo o tom ví? Kdo tady na ostrově?
Všichni.
Sestry? Zřízenci?
- Ti to přece vědět nemůžou. - Všichni.
Nemůžete tu zůstat.
Myslí si, že jsem mrtvá.
Když vás budou hledat, najdou i mě.
Musíte pryč.
Vrátím se pro vás.
Nebudu tu. Měním místo každý den.
Můžu vás dostat z ostrova.
Poslouchal jste mě vůbec?
Jediná cesta z ostrova je na lodi, a tu mají pod kontrolou.
Nikdy se odsud nedostanete.
Mám přítele.
Byli jsme spolu včera, ale rozdělili jsme se.
Neviděla jste ho?
Maršále...
Nemáte žádné přátele.
Tady jste.
Říkali jsme si, kdy se objevíte.
Nastupte si.
Jste na procházce, že?
Jen jsem si to tu prohlížel.
Užíval jste poslední Boží dar?
- Co? - Boží dar.
Násilí.
Sešel jsem ve svém domě po schodech a viděl v obývacím pokoji strom,
který se po mně natahoval jako ruka boží.
Bůh miluje násilí.
- Toho jsem si nevšiml. - Jistěže ano.
Proč by ho jinak bylo tolik? Je v nás. Takoví jsme.
Vedeme války, pálíme oběti
a bratry trháme na kusy. A proč?
Protože Bůh chce, abychom se na jeho počest uchýlili k násilí.
Myslel jsem, že nám Bůh dal morální řád.
Žádný morální řád není tak jasný jako tahle bouře.
Žádný morální řád neexistuje.
Existuje jen jedno: Může moje násilí porazit to tvé?
- Já nejsem násilník. - Ale jste.
A jste pořádný násilník.
Vím to, protože jsem taky pořádný násilník.
Nebýt společenských pravidel,
pak kdybych byl jedinou překážkou, abyste získal potravu,
rozbil byste mi hlavu kamenem a snědl všechno, co se jíst dá.
Nebo ne?
Cawley myslí, že jste neškodný.
Já to ale vidím jinak.
- Neznáte mě. - Ale znám.
Jistěže vás znám.
Známe se celá staletí.
Kdybych vám chtěl vykousnout oko,
zastavil byste mě dřív, než bych vás oslepil?
Zkuste to.
Tak se mi líbíte.
Kde jste byl?
Na procházce. Poznával jsem ostrov.
Nejspíš chcete odjet, když se Rachel našla.
Určitě.
- Velká schůze? - Ano.
Včera neznámý muž
přemohl velmi
nebezpečného pacienta v oddělení C.
Vážně?
Pak dlouho hovořil s paranoidním schizofrenikem
Georgem Noycem.
Má Noyce tendenci k šalbě?
Rozhodně. Dokáže být zneklidňující.
Před dvěma týdny
jednoho pacienta Noyceovy historky tak rozhodily, že ho ztloukl.
Cigaretu?
Ne, díky, nechal jsem toho.
- Odjíždíte lodí? - Určitě.
Máme vše, co jsme chtěli.
My, maršále?
Což mi připomíná: Viděl jste ho?
Koho?
Mého partnera. Chucka.
Vy nemáte partnera. Přijel jste sám.
Vytvořil jsem tady něco cenného,
ale cenné věci často bývají nepochopené.
Každý chce rychlé řešení.
Snažím se o něco, čemu lidé včetně vás nerozumí.
Nehodlám se vzdát bez boje.
To vidím.
Co jste to říkal o svém partnerovi?
O jakém partnerovi?
Maršále...
Někam jdete?
Jdu... na loď.
To jdete opačným směrem.
Když chvilku počkáte, seženu někoho, kdo vás tam doprovodí.
- Copak je to, doktore? Co je to? - To je jen sedativum.
- Prevence. - Prevence...
Co chcete udělat? Zabít mě?
Myslíte, že si to zasloužíte?
Za co? Že jsem vás dráždil?
Promiňte mi. Co vás nedráždí?
- Poznámky? Slova? - Nacisti.
Jistě, to taky. A také samozřejmě vzpomínky, sny.
Víte, že "trauma" pochází z řeckého názvu pro zranění?
A jak se řekne německy sen? Traum.
Zranění mohou stvořit netvory,
a vy zraněný jste, maršále.
Nesouhlasíte snad s tím, že když vidíte netvora,
musíte ho zastavit?
- Souhlasím. - Ano.
Může to trvat tak hodinu.
Máme udělat nejdřív první patro?
Jak dlouho už jsi ve službě?
- 18 hodin. - To si vyděláš.
Co to děláš, miláčku?
- Musíš se dostat na tu loď. - Ne.
Jestli si všichni myslí, že Chuck je mrtvý, je ideální pro ty pokusy.
Je jen jedno místo, kam by ho vzali.
Když tam půjdeš, umřeš.
Je to můj partner.
Je tam proti své vůli. Musím mu pomoct.
Nemůžu ztratit nikoho dalšího.
Nechoď tam, Teddy. Prosím.
Prosím tě, nedělej to.
Nezlob se, drahá.
Miluju ji, protože je od tebe.
Ale fakt je,
že je to ohavná kravata.
Ne.
Ani hnout! Nehýbejte se!
Zabijete mě?
Nezabiju.
Proč jsi celý mokrý, miláčku?
- Co jste to řekl? - Slyšel jste dobře, co jsem řekl.
Mimochodem, ta puška není nabitá.
Posaďte se.
Osušte se, nastydnete.
Dobře.
Ublížil jste moc tomu strážnému?
Nevím, o čem mluvíte.
Ano, je tady.
Ať se doktor Sheehan podívá nejdřív na toho strážného.
Takže doktor Sheehan přijel ranní lodí?
Ne tak docela.
Vyhodil jste mi do vzduchu auto. Měl jsem ho moc rád.
To je mi líto.
Ten třes je dost značný.
Co halucinace?
Uteč, Teddy,
tohle místo bude tvůj konec.
Není to tak zlé.
- Zhorší se to. - Já vím.
Doktorka Solandová mi o neuroleptikách řekla.
Ona to ví? A kdy to bylo?
Našel jsem ji. V jeskyni. Na útesu.
Vy ji ale nenajdete.
O tom nepochybuji, zvlášť když uvážíme, že neexistuje.
Vaše halucinace jsou horší, než jsem čekal.
Neberete neuroleptika.
Vlastně neberete nic.
A co je teda tohle?
Abstinence.
Jaká?
Nepiju, co jsem tady!
Chlorpromazine.
Nejsem zastáncem farmakologie, ale ve vašem případě...
- Chlorproma-co? - Chlorpromazine.
To, co vám dáváme už 24 měsíců.
Takže někdo mi to už dva roky
v Bostonu do něčeho přidává?
V Bostonu ne.
Tady.
Jste tady dva roky. Jste pacientem této léčebny.
Myslíte, že po všem, co jsem tu viděl,
mě přesvědčíte, že jsem šílený?
Víte, s jakými lidmi se stýkám?
Jsem americký maršál!
Býval jste americký maršál.
Tady je váš přijímací formulář. Vnikl jste na oddělení C,
hledal jste důkaz, že je zde 67 pacientů.
Chcete to rozmáznout.
Zatím jste to pořádně neviděl.
Přečtěte si to.
Prosím.
Pacient je velmi inteligentní válečný veterán. Trpí přeludy.
Účastnil se osvobození Dachau.
Bývalý maršál USA. Násilné sklony.
Nelituje svého činu, neboť popírá, že ke zločinu
vůbec došlo.
Schopný vypravěč,
díky čemuž nevidí pravdu...
To jsou kecy!
Kde je můj partner? Kde je Chuck?
Zkusíme to jinak.
Vaše žena se za svobodna jmenovala Chanalová.
Vůbec o ní nemluvte.
Obávám se, že musím.
Všiml jste si, co mají ta jména společného? To je váš zákon čtyř.
Co vidíte?
Co jste udělali s mým partnerem?
Soustřeďte se, Andrew! Co vidíte?
Ta jména mají stejná písmena.
Edward Daniels má stejných 13 písmen jako Andrew Laeddis.
Stejné je to u Rachel Solando a Dolores Chanal.
Jsou to anagramy.
Vaše praktiky na mě neplatí.
Přišel jste hledat pravdu. Tady je.
Jmenujete se Andrew Laeddis.
Jste 67. pacient v Ashecliffe.
Blbost.
Dostal jste se sem před 24 měsíci.
Spáchal jste strašný zločin. Nemůžete si odpustit,
proto jste si vymyslel další já.
Přejděme k faktům, můžeme?
Ve vašem příběhu nejste vrah,
jste hrdina. Pořád ještě maršál.
Sem jste se dostal díky případu.
Takže cokoli vám řekneme,
o tom, kdo jste, všechno odmítnete, Andrew.
Jmenuju se Edward Daniels.
Poslouchám tuhle historku už dva roky.
Pacient 67, bouře,
Rachel Solandová, ztracený partner, sny, co máte každou noc.
Byl jste v Dachau, ale dozorce jste nezabíjel.
Kéž bych vás mohl nechat žít ve vašem světě.
Jenže vy jste násilník s výcvikem.
Jste náš nejnebezpečnější pacient.
Zranil jste zřízence, strážné, pacienty.
Napadl jste Noyce. Před dvěma týdny.
Vím, co děláte.
- Noyceho jste zbili. - Napadl jste ho vy.
Proč bych to dělal?
Řekl vám "Laeddisi".
A vy nesnášíte být jím.
Mám tady přepis vašeho včerejšího rozhovoru.
Jde jen o vás! O Laeddise. O nic jiného nikdy nešlo.
Říká, že jde o mě a o Laeddise.
Když jste se ho zeptal, kdo mu to udělal,
řekl "vy".
Myslel tím, že je to moje vina.
Málem jste ho zabil.
Správce věznice a dozorčí rady
rozhodli,
že pokud vás nepřivedeme k rozumu,
musíme se uchýlit k prostředkům, které zaručí, že už nikomu neublížíte.
Udělají vám lobotomii, Andrew. Chápete to?
Chápu.
Všechno to chápu.
Když nepřistoupím na vaši hru...
...udělá ze mě doktor Naehring jednoho z vašich duchů.
Co ale můj partner?
Nahlásíte jeho šéfovi, že se stal obranným mechanismem?
Zdravím, šéfe.
Co to má znamenat?
Vy pracujete pro něj?
Nezlobte se, někdo na vás musel
dávat pozor, abyste si neublížil.
Vy jste mě sledoval...
Pořád.
Kdo jste? Řekněte mi to!
Copak mě nepoznáváte, Andrew?
Jsem už dva roky váš psychiatr.
Jsem Lester Sheehan.
- Vyprávěl jsem vám o své ženě. - Ano.
Kvůli vám jsem slezl ten útes. Věřil jsem vám.
Kvůli vám jsem všechno riskoval!
Já vím, šéfe.
Utíká nám čas, Andrew.
Slíbil jsem dozorčí radě,
že provedu ten nejradikálnější zásah do chování.
A že vás vyléčím.
Myslel jsem, že když vás to necháme dohrát, uvidíte,
jak nepravdivé, jak nemožné to je.
Dva dny jste se mohl svobodně pohybovat po ústavu.
Kde jsou ty nacistické experimenty?
Satanistické operační sály?
Andrew, poslouchejte mě.
Jestli ve vašem případě selžeme,
pak bude zdiskreditováno všechno, o co se tady snažíme.
Tady jsme v první válečné linii, brachu.
A teď to všechno záleží na vás.
- Ani hnout! - Andrew!
Jmenuju se Edward Daniels.
Je nabitá, poznám to podle váhy.
Víte jistě, že je to vaše zbraň?
Je na ní můj monogram.
Bubínek je promáčknutý.
Teď mě neoblafnete.
Tak vystřelte.
Jinak se z ostrova nedostanete.
Andrew, prosím nedělejte to.
Moje zbraň.
Co jste to udělali s mou zbraní?
Je to hračka, Andrew.
Říkáme vám pravdu.
Dolores byla šílená, maniodepresivní a měla sebevražedné sklony.
Vy jste pil, držel se stranou a ignoroval, co vám všichni říkali.
K jezeru jste se odstěhovali,
když založila ve vašem bytě požár.
Lžete!
Zdrogovali jste mě!
Lžete!
Vaše děti, Andrew. Vaše děti.
Simon. Henry.
Nikdy jsem děti neměl.
Vaše žena je utopila. V chatě u jezera.
A tady je ta holčička, o které se vám
každou noc zdá.
Neměl jsem holčičku.
Říká vám, že jste ji měl zachránit.
Že jste je měl všechny zachránit.
To je vaše dcera. Jmenovala se Rachel.
Popíráte, že kdy žila?
Andrew?
Je mi to moc líto, miláčku.
Říkala jsem ti, abys sem nechodil.
Říkala jsem ti, že to bude tvůj konec.
Už jsem doma!
Chytili jsme ho hned za Oklahomou.
Odsud do Tulsy jsme museli desetkrát zastavit.
Mohl bych prospat týden.
Dolores?
Dolores!
Dolores?
Dolores...
Miláčku...
...proč jsi celá mokrá?
Stýskalo se mi.
Chci domů.
Jsi doma.
Kde jsou děti?
Ve škole.
Je sobota, miláčku.
V sobotu škola není.
Moje škola ano.
Proboha...
Proboha!
Proboha, ne!
No tak!
Prosím! Bože, ne!
Ne...
Holčičko...
Posaď je ke stolu, Andrew.
Osušíme je, převlékneme je.
Budou to naše živé panenky.
Zítra je vezmeme na piknik.
Jestli mě jen trochu miluješ, Dolores, tak prosím tě mlč.
Miluju tě.
Vysvoboď mě.
Miláčku.
Vykoupeme je.
- Miluju tě. - Já tebe taky.
Strašně tě miluju.
Já tě miluju.
Andrew...
Slyšíte mě?
Rachel.
Rachel...
Rachel?
Jaká Rachel?
Rachel Laeddisová.
Moje dcera.
Proč jste tady?
Protože jsem zabil svou ženu.
A proč jste to udělal?
Protože zabila naše děti...
...a chtěla, abych ji nechal jít.
- Kdo je Teddy Daniels? - Neexistuje.
Ani Rachel Solandová. Vymyslel jsem si je.
Proč?
Musíme to od vás slyšet.
Po prvním pokusu o sebevraždu...
...mi Dolores řekla,
že má v mozku brouka.
Prý ho cítila, jak jí chodí v lebce
a jen tak z legrace tahá za drátky.
Řekla mi to.
Řekla mi to, ale já jsem ji neposlouchal.
Hrozně jsem ji miloval.
Proč jste si je vymyslel?
Neunesl jsem, že Dolores zabila naše děti.
Já...
Já jsem je zabil, protože jsem jí nesehnal pomoc.
Já jsem je zabil.
Mám jistou obavu.
Tohle už se nám jednou podařilo,
ale vrátilo se to.
- To si nepamatuju. - Já vím.
Vy se resetujete, Andrew.
Jako kazeta, která hraje pořád dokola jako nekonečná smyčka.
Doufám, že to, co jsme udělali,
zabrání, aby se to stalo znovu.
Potřebuju mít jistotu, že jste přijal realitu.
Vy jste to dokázal, doktore.
Snažil jste se mi pomoct, když mi nikdo jiný nepomohl.
Jmenuju se Andrew Laeddis.
Na jaře roku 1952 jsem zabil svou ženu.
- Jak se máte po ránu? - Dobře.
- A vy? - Nestěžuju si.
- Tak co uděláme teď? - To mi řekněte vy.
Musím odsud, Chucku. Na pevninu.
Tady se děje něco moc špatného.
Žádný strach, parťáku. Nechytí nás.
Jasně. Jsme na ně moc chytří.
Jo. Jistěže jsme.
Začal jsem tady tak přemýšlet...
A o čem, šéfe?
Co je horší:
Žít jako zrůda... ...nebo zemřít jako dobrý člověk?
Teddy?
Czech