Selv om den er inspirert av virkelige hendelser, er denne film fiksjon.
Unna!
Presidenten har blitt skutt. Det var minst tre skudd...
Kom igjen! - Jeg klarer meg.
Kom igjen!
Ble noen andre truffet?
Kjør! Kjør!
Ring til min kone og si at det går bra med meg.
Si at det går bra med meg. Pokker heller!
MSNBC har bekreftet at USA har bombet militærbaser i Venezuela-
- som gjengjeldelse for mordforsøket på president Lyman.
Emily Boyd er i Caracas. Emily, hva hører du nå?
Jim, situasjonen her i Caracas kan beskrives som kaotisk.
President Lyman reagerte på en CIA-rapport, -
- som fastslo Venezuelas innblanding i mordforsøket.
fire flasker melk
man tar en ned hvor mange flasker er det så
tre flasker melk på en mur
Den sangen, altså. Var det derfor vi fikk trøbbel i Abu Ghraib?
Hvorfor melder noen seg frivillig til å hjelpe til i klassen?
Timmy?
Hva gjør du? - Unnskyld, mamma.
Kan du ikke bare synge med? - Jeg kan ikke synge.
Det kan jeg heller ikke. Bare synd med nå.
Kom igjen.
Mrs Robinson? - Hva er det?
Nicky Ludlow lugger meg. - Så bytt plass.
Men bussen er full. - Bli her, så snakkerjeg med ham.
Du er en sladrehank! - Nei, det erjeg ikke.
Du sladret på Nicky. - Fordi han ikke slutter.
Du er en sladrehank. - Nå holder det, Timmy.
Man skal ikke sladre. - Man må ikke holde ut med bøller.
Kom igjen, da.
Det blir Redskins. Hva kaller man 53 personer som ser Superbowl?
Washington Redskins.
Jeg holdt med Nord-Korea hvis de spilte mot Redskins.
Den får fire timer på nettet. - Det var visst alt, sjef.
Greit. Takk for det. La oss gjøre vårt beste.
Hvor mange har vi i byen som skal på Olympiaden?
Bare et øyeblikk, Rache.
Han løpestjerna fra Georgetown? Skriv noe om ham også.
Vil du lukke døra?
Rache, vi vil sette fart på historien din.
Virkelig?
New York Times har fått snusen i det.
Den skal i avisen i morgen. Det er litt av en historie.
Det er Watergate, Iran-Kontra. Det vil felle dem, Bonnie.
Rachel. - Unnskyld, jeg blir så ivrig.
Vi skal forholde oss objektivt. - Vi feller Det hvite hus objektivt.
Hva mer trenger du å gjøre?
Jeg må ringe Det hvite hus og snakke med Van Doren.
Hvorfor har du ikke snakket med henne ennå?
Hvis vi gjorde det for tidlig, kunne CIA legge lokk på det.
Nå kan de ikke gjøre noe. - Greit.
Rent juridisk holder historien. Det er ingen injurier.
Det er det viktige, ikke sant?
Jeg vil gjerne vite hvem din kilde er.
En tittel, en jobbeskrivelse.
Vi har to kilder som bekrefter det.
Jeg kjenner dem og har tillit til dem.
Vi har Van Dorens brev til CIAs sjef, som FBI ga Rachel.
Det er nok. - Det er opp til deg.
Men det er ikke sikkert regjeringen er enig med dere.
Lovene er uklare. - Unnskyld?
En embetsmann må ikke avsløre en CIA-agents identitet.
Jeg er ikke embetsmann. - Vi har allerede snakket om dette.
Bare vi vet hva vi gjør. - Det gjør vi.
Vet du hvor Van Doren er? - Ja, jeg kontakter henne straks.
Våre barn går i samme klasse. - Er det sant?
Er du komfortabel med det? - Helt sikkert.
Send til meg, Angela.
Jeg har den.
Det var flott!
Hei. - Hallo.
Å nei. Forsvar! Kom igjen, forsvar!
Alison! - Hun gjør det bra.
Alle løper etter ballen. - Ingen liker forsvar.
Kom igjen, Ali!
Hun går i mr Codys klasse? - Ja.
Det gjør sønnen min også. - Gjør han?
Kom igjen, Alison!
Kan vi snakke sammen under fire øyne? Jeg jobber ved Sun-Times.
Det er ganske viktig. - Ja, selvfølgelig.
Bare hun ikke så at jeg gikk. - Jeg skal ikke bruke lang tid.
Hva er det? - Jeg skriver en historie.
Jeg jobber med innenrikssaker.
Den kommer i avisen i morgen, og det vil stå at du er CIA-agent, -
og at du har vært på et oppdrag i Venezuela.
Det er jo... - La meg snakke ferdig.
Du skulle fastslå om regjeringen sto bak mordforsøket på presidenten.
Du fastslo at det gjorde den ikke.
Dette er det verste tullet jeg har hørt.
Hvordan kan jeg vite at du kommer fra Sun-Times?
Det hvite hus ignorerte det og satte likevel i gang angrepet.
Jeg harjobbet med innenrikssaker i fem år.
Jeg har en artikkel hver tirsdag på ledersiden.
Min sønn går også på denne skolen. - Ja, det sa du.
Dere altså... Dere altså!
Dere er ikke sanne! Det dreier seg ikke om meg, men om mannen min.
Min kilde er troverdig. - Din kilde er 110% utroverdig.
Skulle jeg være CIA-agent? Jeg kan ikke engang bruke en gps.
Dette er helt absurd.
Avisen har vært etter mannen min helt siden han kritiserte regjeringen.
Vi har notatet ditt. - Hvilket notat?
Kjenner du min advokat Harry Timmers?
Han gir deg en skikkelig omgang. - Det vil jeg helst unngå.
Hva gjør du? Våre barn går i samme klasse, Robin.
Rachel Armstrong.
Benekter du at du er CIA-agent? - Hold deg unna oss. Jeg mener det.
Det hvite hus kommenterer ikke sikkerhetsanliggender.
Kom igjen, David.
Du lager ei skikkelig røre for en elendig artikkel.
Rachel? Sønnen din er i telefonen.
Jeg må legge på, David. Sønnen min er i telefonen.
Hei, lille venn. - Hei, mamma. Fikk du oppgaven min?
Ja, jeg henter den nå. Kan jeg lese den og ringe til deg?
Ja, men jeg må snart legge meg. - Du kan vel vente til jeg har ringt?
Pappa sier at jeg må legge meg. - Så snakker vi om det i morgen.
Jeg holder på med en viktig historie.
Det er i orden, mamma. - Jeg elsker deg. Ha det.
Unnskyld. - Hva er det?
Min sønns oppgave om India.
Han kan nok skrive noe om Indias atomkappløp med Pakistan.
Hvordan gikk det med David? - Ingen kommentarer bla-bla-bla.
Du kan nok uttrykke det litt bedre. - Ja.
Det føles godt, hva? - Verdt hvert øre jeg ikke tjener.
Du skal lage et portrett av Van Doren.
Fra Yale til CIA og ekteskapet med en 20 år eldre ambassadør.
Han var læreren hennes og gift. Stort oppstyr.
Det er bra stoff.
Du fortjener en god natts søvn.
Hvis jeg var deg ville jeg slå av telefonen.
Hei, Erica. - Hvorfor møtes vi her, Merrill?
På grunn av chilien deres. - Hvorfor møtes vi offentlig?
Dette er ikke offentlig. Ingen vet hvem du er.
Men når avisen kommer ut i morgen, da er du kjent for offentligheten.
Din mann måtte bare skrive om det. - Hold ham utenfor.
Du har rett, Erica. Det er ikke Oscars skyld.
Oscar er ikke utdannet agent og har ikke avlagt taushetsløfte.
Du skulle ikke ha fortalt ham noe. - Hei på dere.
Avisen kommer ut om to timer.
De har ikke lagt det ut på nettet så de andre avisene kunne se det.
En statsadvokat skal finne ut hvem som har avslørt deg.
Det er ikke til å tro. Barna våre går i samme klasse.
Journalistens gutt og datteren min. - Kjenner du henne?
Jeg syntes jeg hadde sett henne, men vi hadde aldri snakket sammen før.
Var det deg? - Som gjorde hva?
Som lot det lekke til Sun-Times. Det er forståelig.
Det hvite hus ignorerte rapporten din. Du ble forbannet.
Du fikk Oscar til å skrive i avisen. Senere gikk du selv til pressen.
Jeg gikk selv til pressen. - En du kjente og stolte på.
Faen ta deg. - Faen ta meg? Synd.
Anklageren vil få Armstrong for en storjury.
Armstrong må avsløre kilden. - Var det Oscar?
Nei. Var det deg, O'Hara?
Hvordan går det her? Går det bra?
Det går fint. - Sikker? Greit.
Du skal i løgndetektoren.
Alle i CIA som kjenner min identitet, -
skal også i løgndetektoren, for vi har en forræder blant oss.
Vi skal nok finne vedkommende, men det er best vi flytter deg.
Jeg sender Alison vekk litt, men jeg vil ikke straffes for dette her.
Den lille snushanen og hennes avis skal ikke få skremme meg.
Nei, jeg blir her.
Greit nok. Så sørger vi for at du blir beskyttet.
Nå føler jeg meg så mye tryggere. Takk.
Jeg kan faen ikke tro dette.
6. OKTOBER
Mamma?
Vil du bli hjemme fra skole? - Ja.
Dette er velidig interessant. Det er kjempebra.
Takk. - Vær så god.
Tenk at de lager så mye kaffe i India.
De har også flest demokrater. - Ikke helt.
Det er verdens største demokrati. - Er ikke det det samme?
Herregud.
Ikke gi Brandon gulrøttene dine i dag.
Du gjorde det. Dette forandrer alt.
Du vil vinne Pulitzer-prisen. - Jeg vet nå ikke det.
Spis frokosten din. - Jeg liker den ikke.
Spis opp eggene dine. - Man får kreft av egg.
Man får ikke kreft av egg. - Så spiserjeg opp kreften din.
Men det er ganske bra. Det har vært mye jobb.
Du har ikke fortalt meg halvparten av dette.
Du forteller meg heller ikke alt det du skriver i romanene dine.
Fordi hennes mann kritiserer regjeringen, -
- er mrs Van Dorens ansettelse hos CIA interessant for pressen.
Mamma?
Hva er det? - Kan vi dra i zoo i dag?
I zoo? Det er skoledag.
Hva med i kveld? - Dyrene sover om kvelden.
Man skal ikke vekke dyr som sover, da blir de sure.
Kom igjen, ellers kommer du for sent.
Vil du ha resten? - Takk.
Hallo. Kom her. Du har glemt noe.
Gi meg et kyss. Jeg elsker deg. Ha en god dag.
Hei, Connor.
Unnskyld, du skremte meg. - Spesialagent Coddington fra FBI.
Du må bli med oss. - Hvorfor?
Jeg vet ikke. Jeg skulle bare hente deg.
Hei, miss Armstrong. Kom inn.
Patton Dubois, statsadvokat. Kom inn. Takk for at du kom.
Hadde jeg noe valg? - Selvfølgelig.
Jeg har ikke noe å si, så du får kontakte mine redaktører.
Vil du ha en kopp kaffe? - Nei takk.
Jeg vil gjerne ha en.
For et scoop. Dette kan du skape deg en karriere på.
Du store.
Det må jeg si.
Når papirarbeidet er i orden, blirjeg utpekt -
til å granske hvordan Erica Van Doren ble avslørt.
Det var raskt. - Ja, det er ganske uvanlig.
Men justisministeriet mener at vi ikke har noe tid å kaste bort.
Så jeg ble tilkalt i går kveld, og jeg sjekket inn her i morges.
Her sitter vi så. Justisdepartementet må erklære seg inhabilt.
Kanskje kilden din kommer derfra.
Jeg trorjeg ringer advokaten min. - Jeg stiller ingen spørsmål.
I hvert fall ikke her. Det er verken rette tid eller sted.
Jeg ville bare ha et uoffisielt forsprang.
Kan vi snakke sammen privat?
Selvfølgelig. - Bare mellom deg og meg.
Privat er privat.
Jeg skal nok stå for snakkingen.
Du hadde rett til å trykke de opplysningene du hadde fått.
Men du har ikke rett til å beskytte den som avslørte Erica.
Det er en lov fra 1982 som skal beskytte agenters identitet.
Din kilde har store problemer. - Jeg vil ikke diskutere min...
Det erjeg som snakker, ikke sant? - Greit.
Hør her.
Du vil bli bedt om å identifisere din kilde for en storjury av meg.
Hvis du ikke vil avsløre kilden din, er det forakt for retten.
Da kommer du i fengsel. Og det blir ikke i en luksuscelle.
Hør her.
Rachel, be din kilde om lov til å avsløre navnet hans.
Kanskje du blir overrasket over hans vilje til å beskytte deg.
De fleste viser seg å være ordentlige mennesker.
Hvis det stemte, ville du vært arbeidsløs, ikke sant?
Du får beskjed om når du skal møte i retten.
Jeg er redd jeg vil skuffe deg. - Umulig.
Nå kommer hun.
Er dere klare til å filme?
Erica, hvorfor ble rapporten din ignorert?
Heter du virkelig Erica? Hvor lenge har du arbeidet for CIA?
Dere gjør bare jobben deres.
Jeg ville gjerne snakke med dere, men det passer dårlig nå.
Jeg skal lese høyt for barna.
Heter du virkelig Erica? - Har du gitt din mann opplysninger?
Jeg er en mor.
Hvis CIA-rapporten fins, -
- har presidenten angrepet Venezuela-
- uten noen begrunnelse.
I så fall har presidenten enten løyet...
De venter på deg på Bonnies kontor.
... den dårligste utenrikspolitiske beslutning noensinne.
Det hvite hus står ved sine handlinger...
Jeg kommer. - Bra historie.
... det kan betviles.
"Vent på meg, sa Ruthie. Jeg vil også gjerne fange noe stort.
Så løp de opp en bakke, ned en sti, gjennom noen trær, -
og akkurat da Granny Annie skulle fortelle hva hun ville fange..."
Hvis jeg hadde presset mer på, ville dette her kanskje ikke ha skjedd.
Jeg sa jo at regjeringen ville se alvorlig på dette her.
Neste gang du blir avhørt av FBI, skal du pokker meg ringe meg!
Før du tar av deg sikkerhetsselen ringer du meg!
Greit, Avril.
Er du ok?
Jeg kjørte Timmy til skolen, -
og så var FBI der og ba meg om å bli med dem.
Det er ganske skremmende. - Det gikk ganske fort.
De vil vite hvem kilden er. - Jeg forteller det aldri.
Greit.
Det er dårlig oppførsel fra FBIs side å hente deg rett foran barnet ditt.
Med harde metoder. Hva het agenten som avhørte deg?
Det var ikke en agent, men en Patton Dubois.
Han blir utpekt som statsadvokat i saken.
Hva er det? Kjenner du ham? - Nei.
Men en statsadvokat er ikke bra.
Hans eneste oppgave er å finne din kilde.
Han vil ha ubegrenset tid og ubegrensede midler og pr.
En statsadvokat har mye mer makt enn en statsanklager.
Kan jeg bli tvunget til å avsløre kilden min?
Jeg har rett til å beskytte kilden min.
Loven beskytter ikke journalister når det angår nasjonal sikkerhet.
49 stater beskytter journalister, men ikke regjeringen.
De trekker seg når de ser hvor langt vi vil gå.
Det er også en prinsipiell sak for regjeringen.
For noen har gitt deg topp hemmelige opplysninger.
Det oppfatter de som forræderi. De vil se svært alvorlig på det.
Jeg ser også svært alvorlig på det.
10. OKTOBER
Du skal lese en halv time hver dag.
Får jeg trøbbel nå jeg ikke kommer på skolen? Jeg vil savne mine venner.
Ja, men det varer ikke så lenge, og du får en god privatlærer. Kyss.
Sommerfuglekyss, eskimokyss...
Jeg elsker deg.
Jeg sa det jo. - Du har ikke fattet det.
Det er din skyld. - Hva vil du høre, skatt?
Hvem er din beste venn?
Hvem? - Deg!
Snakker vi privat?
Ja. Vi kan møtes på baksiden.
Du vil ikke gi meg bank, vel? For det er urettferdig.
Jeg har ikke fått trening i å knuse folk med bare nevene.
Nei, jeg bruker giftpiler.
Jeg liker krysantemumene dine. De gule er veldig fine.
Skriver mannen din fremdeles?
Ja, hele tiden. Hver dag.
Jeg leste romanen hans om Mossad.
Jeg leste den på ferie. Den var veldig underholdende.
Takk. Han prøver å få gitt ut den neste.
Jeg...
Jeg er lei for atjeg mistet besinnelsen.
Det kreves gjerne en mann til å få fram merra i meg.
Oscar og jeg...
Det er nok over nå. Den siste dråpen.
Han har dratt. Vi kranglet, og han har dratt med Alison.
Vi måtte sende henne bort.
Alison er ei flottjente. Hun virker så avbalansert.
Har du gravd i hennes fortid også?
Nei, jeg hjelper til i klassen.
Det burde du få faretillegg for. Jeg leser høyt for barna.
Det er en stor greie. - Mamma?
Jeg er ute, Timmy. Hva kan jeg gjøre for deg?
Jeg vet at du ikke kan avsløre kilden din.
Jeg vet alt om å holde på hemmeligheter.
Du skal bare svare ja eller nei.
Er det en som står meg nær?
Er det? Er det en jeg jobber sammen med?
Jeg kan ikke fortelle deg noe.
Når du kommer for storjuryen blir du nødt til å si det.
Du er ei upatriotisk merr, som går rett til helvete.
Det får jeg høre hver dag. Du kan få en god plass i avisen.
Takk.
Hei, mrs Van Doren. - Hei, kjekken. Hvordan går det?
Hvordan er det med Alison? Hun har ikke vært på skolen. Er hun syk?
Nei, hun har det fint. Hun besøker noen slektninger.
Vil du hilse henne fra meg? - Det skal jeg.
Kom.
11. OKTOBER
Det er noen på døra.
Ja? - Rachel Armstrong?
Hva vil du? - Jeg har en stevning.
Jeg hadde knapt tid til å skrive det og komme hit. Gir det mening?
Jobber ikke rettsvesenet langsomt? - Bortsett fra når det ikke gjør det.
Dette er bare tull. De er bare ute etter å skremme deg.
Det virker. - Ikke la dem skremme deg.
Det går bra.
Mrs Armstrong. - Jeg venter i hallen.
Rachel Alice Armstrong, 15 Trinity Pass, Washington D.C.
Takk. Ok, mrs Armstrong.
Du er journalist i Sun-Times? - Ja.
Du skriver om innenrikspolitikk?
Ja, en av flere.
Greit. Det går jo strykende.
Du skrev en artikkel for et par dager siden, der du avslørte -
at Erica Van Doren, som er gift med forhenværende ambassadør, -
er hemmelig CIA-agent.
Ja.
Og du er overbevist om at det er sant?
Ja, det erjeg 100 prosent.
Hvem var din kilde?
Mrs Armstrong. - Et øyeblikk.
"Jeg nekter å svare, da det vil krenke mine lovsikrede rettigheter."
Vet du at alle, som i embetes medfør kjenner en CIA-agents identitet, -
har forbud mot å avsløre den?
Ja, det gjørjeg.
Hvem var så din kilde? - Det kan jeg ikke avsløre...
Hør her, mrs Armstrong. Dette er en svært alvorlig sak.
Ta deg god tid.
Vi tar en pause og kommer tilbake kl. 13.30.
Dra hjem og snakk med din familie, -
din redaktør -
og også kilden din.
Vurder om det er verdt å bli dømt for forakt for retten for dette.
Så vil vi samles igjen. Og da vil jeg spørre deg igjen.
Ikke vent deg for mye. - Det er ikke meg det gjelder.
Greit, alle sammen. Vi tar en pause og møtes igjen kl. 13.30.
"Kan jeg også få være med? spurte Charlie. Jeg lover å hjelpe til.
Kom igjen, sa Ruthie, Joe og Granny Annie..."
Jeg er tidlig ute.
Det er ikke det beste tidspunktet at du er sammen med barna på.
Vi er ikke i stand til å takle all denne galskapen.
Jeg syns det er tåpelig. Jeg vet at pressen kan være et mareritt.
Hvis du holdt deg unna en stund, ville de kanskje forsvinne.
Jeg håper vi kan løse dette. Jeg liker å lese for barna.
Jeg er også ganske flink. - Ja, det er du.
Når har du tenkt å la Ali gå på skolen igjen?
Jeg vet ikke. - Nei vel.
Greit.
Mener du at hun ikke kan komme tilbake?
Hvordan var lunsjen din? - God, takk.
Hva spiste du? - Ingenting.
Sier du det? Bare jeg hadde din viljestyrke.
Hvem er din kilde, mrs Armstrong?
Hei.
Hvordan gikk det? - Greit nok.
Rachel Armstrong? Du er bedt om å møte i retten om to timer.
Nei, nei, nei. - Hva med de to ukene?
Avril Aaronson fra Sun-Times. - Jeg leste om Celeste-saken.
Du fikk henne løslatt.
Alt det andre kunne jeg forstå, men dette her er skandaløst.
Og det strider sterkt mot loven.
Det er en forræder, som avslører navnene på CIA-agenter.
En sånn syns jeg vi skal ha ut raskest mulig.
Vi setter Albert Burnside på saken.
Da må jeg hente autografboka mi.
Ta det rolig. Sun-Times har det med på budsjettet.
Hei, Avril. - Hei, Albert. Takk for at du kom.
Dette er Rachel Armstrong. - Hei. Jeg er Rachels mann Ray.
Hvorfor går det så fort? - Avril sa det ville ta flere uker.
Mr Dubois vil ha det overstått før pressen rekker å følge med.
Vi skal bare holde deg ute av fengslet.
Vi kan be om en utsettelse. - Ja da. Jeg har vært gjennom dette.
Dommer Hall er grei nok. Vi sender hverandre julekort.
Han vil ikke fengsle deg i dag. - Herregud.
Vi kan vel ta det med ro?
Vi er ute herfra om fem minutter. Så finner vi ut -
hvordan vi kan beskytte deg, forfatningen og demokratiet.
Det er Atheri, ikke sant? Flott. - Takk.
Det er en fin dress. - Nei, det er Zegna.
Håndsydd i det fineste ullstoff.
Hva har du på deg?
Jeg vet ikke.
Du får nummeret til skredderen min. Man vet det når man har Zegna på seg.
Rettssal 3.
Ærede dommer. I morges møtte mrs Armstrong foran storjuryen.
Jeg har gitt deg referatet.
Hun ble bedt om å avsløre navnet på den kilden -
som sannsynligvis ulovlig har gitt henne hemmelige opplysninger...
Unnskyld, ærede dommer?
Det er helt i orden for meg. - Jeg har akkurat møtt klienten min.
Jeg ber om utsettelse i en uke, så vi kan orientere oss.
La oss fortsette. - Det forholder seg sånn:
Mr Dubois vil si -
at du bør tvinge min klient til å avsløre sin kilde.
At de opplysninger min klient fikk er hemmelighetsstemplet, -
og at storjuryen har rett til å få vite kildens navn.
Han vil også si at ingen lov beskytter henne.
Heller ikke ytringsfriheten, da det dreier seg om nasjonens sikkerhet.
Stemmer det, mr Dubois? - I et nøtteskall.
Vi hevder at ytringsfriheten beskytter Rachel Armstrong.
Jeg er kjent med saker der denne påstand...
Dem er jeg også kjent med, -
og de gir henne ikke lov til å nekte å svare.
Kom hit opp, dere tre. - Bli med, Rachel.
Mrs Armstrong, hvis jeg beordrer deg til å avsløre din kilde, -
og du ikke gjør det, er det forakt for retten, -
og da vil du bli fengslet...
Et øyeblikk, ærede dommer. Vil du avgjøre om vi kan få en utsettelse?
Greit. Begjæringen er avvist. - Jeg ber bare om et par dager.
Det dreier seg om nasjonens sikkerhet.
Kan jeg få lov til å bestemme i min egen rettssal?
Mrs Armstrong, jeg beordrer deg til å avsløre din kildes identitet.
Du kan godt få et par dager til å overveie det.
Det kan jeg ikke gjøre.
Hvis du vil ha et par dager til å råde henne...
Jeg kan ikke råde min klient til å svikte sitt løfte.
Grunnet den direkte trussel mot nasjonens sikkerhet -
bør mrs Armstrong straks fengsles for forakt for retten.
Det later til at den jeg har foran meg trosser min ordre -
og later til å mene at hun er hevet over loven.
Du arresteres for forakt for retten og overlates i politiets varetekt.
Hjelp. - Dommer, bare et øyeblikk...
Du blir løslatt når du er klar til å uttale deg.
Kan jeg få snakke med min klient? - Det kan du gjøre i arresten.
Timmy må hentes hos Hoberman kl. 17.30.
Retten er hevet. - Ærede dommer...
Det er mange som gjerne vil bli berømte her.
Hva gjør vi nå? - Jeg ringer i morgen.
Hva gjør vi nå? - Jeg ringer deg i morgen, ok?
Nå er det vel slutt med å sende ham julekort?
Det er for å skremme oss. - Tror du?
Jeg ordner det. Vi ses på avisen.
Mr Burnside, det er en stor ære for meg.
Jeg fulgte deg som barn. Min far var også advokat.
Det er en stor feiltakelse, Patton. - Det erjo det man lærer av.
Noen ganger er det en feiltakelse å gå med hatt inne, -
og andre ganger er det å invadere Russland om vinteren.
Det er to ting jeg trenger å vite.
Hva med artikkelen? - Den er sikker som fjell.
Som talkum eller granitt? - Vi ville ikke ha trykt den...
Hvor mange på avisen kjenner kildenes navn?
Vi kjenner den bekreftende kilde, -
og en av Rachels FBl-kilder ga oss en kopi av Van Dorens rapport.
Hvorfor kjenner ikke du kilden?
Rachel lovte diskresjon, og da det ble bekreftet, var det unødvendig.
Man kan ikke tvinges til å tilstå noe man ikke vet.
Lommebok.
Prada solbriller.
Den må du gjerne beholde. - Takk.
Båndopptaker.
Jeg må be om smykkene dine.
Vielsesringen? - Dem vil jeg gjerne beholde.
Det er diamanter i, jenta mi. Du vil ikke ha dem der inne.
Vær vennlig og kom hit opp, mrs Armstrong.
Still deg foran maskinen og gi meg din høyre hånd.
Løft den. Den venstre.
Han forfølger Rachel Armstrong for å ha utgitt en lovlig artikkel.
Armstrong sitter i fengsel. Det er vårt største ess.
Van Doren-paret og hennes kolleger vil gjerne i løgndetektoren.
Kan vi slå av. Jeg orker ikke høre på det der. Det var bedre.
Mediene er det eneste som er til Armstrongs fordel.
At de gjør henne til en slags stjerne. Det må ikke påvirke oss.
lfølge Branzburg-saken kan de ikke anke.
Ikke engang selv om du ikke forhørte deg hos andre mulige kilder.
Det sto klart i Miller-saken.
Sitt stille.
Men vårt mål er ikke å holde henne innesperret.
Jeg vil gjerne løslate henne, for da kan vi rettsforfølge kilden.
Sitt så stille du kan, se rett fram, og svar ja eller nei.
Heter De Erica Van Doren? - Ja.
Ble du født i Assie i New York? - Ja.
Har du løyet i offisielle papirer? - Nei.
Fortalte du mrs Armstrong at du jobbet for CIA?
Her er noen regler. For det første er det røyking forbudt overalt.
Sigaretter er smuglergods. Ingen stoff eller slagsmål.
Slagsmål får deg i iso. - Hva er det?
Isolasjonsfengsel. I film kaller de det "hullet".
Du kommer i fellesrommet. De voldelige jentene sitter i celler.
Er du dørvakt? Vekk med deg.
Vekk med deg.
DAG 1
Ikke noe knulling. Ikke noe sex i det hele tatt.
Man får ikke slikke fitte eller kysse.
Hvis du er her i over åtte måneder, kan du søke om samvær.
Det er her. Men så lenge kommer du ikke til å være her.
Hallo?
Hva heter du? - Olivia James.
Dette er Rachel... - Armstrong.
Vær grei mot henne, og vis henne hvordan man rer sengen.
Lyset blir slukket om en time og tent igjen kl. seks om morgenen.
Kan man få lest en avis om morgenen?
Nei, men hvis du vil se nyheter, må du overtale de andre til det.
Er du trent i å komme med unnvikende svar?
Lærer man det på Langley? Å lure løgnedetektoren.
Jeg klarte meg visst bra?
Hvem tror du snakket med Armstrong?
For fanken. Jeg vet ikke!
Men når dere finner ut av det, så gi meg fem minutter med dritten.
Min erfaring sier meg at mrs Armstrong forteller oss det.
Hun har ikke sittet i buret før. Hun knekker.
Jeg er ikke så sikker. Jeg har møtt henne.
Hun kan gå på vannet.
Bare vi hadde småkakene. De var gode.
Hei. Gjett hvem som er her.
Han ville gjerne se deg. Her kommer han.
Si hei.
Hei, kjære. - Hei.
Fortell mamma hva vi tok med. - Mamma?
Vi hadde med småkaker, men de tok dem.
Nei!
Kanskje jeg får dem til dessert senere.
Pappa har bakt dem. - Har pappa bakt dem? Oi.
Det kommer til å gå bra, kjære.
Hvordan gikk staveprøven? - Greit nok.
Det gikk sikkert kjempebra. Du hadde jo øvd så mye, hva?
Ja. - Ja, det hadde du.
Gi pappa telefonen.
Hei. - Hei.
Hvordan går det? - Bra.
Jeg har det bra. Ikke ta ham med igjen.
Det er ikke bra for ham. Han blir redd.
Han ville se hvordan du hadde det.
Selvfølgelig ville han det, men...
Jeg mener det, Ray. Jeg skal bare være her et par dager.
Hva skjer? Jeg har ikke hørt noe. - Har du ikke?
Det er ingen aviser her. De viser bare Jerry Springer på tv.
Fengslingen er i alle aviser og på alle kanaler.
Nei, jeg mener presidenten. Hva har de sagt om artikkelen?
Det samme som hele tiden.
Det hvite hus har ingen kommentarer. Hva skulle de ellers si?
Presidenten holder i hvert fall ingen pressekonferanse.
Jeg har tenkt på...
Hvis dette blir verre... Enda verre.
Kanskje du skulle fortelle meg hvem det er.
Da kan jeg kanskje snakke med ham, menneske til menneske.
Jeg har aldri spurt deg. Ikke en eneste gang.
Men dette her er vanvittig.
Vi snakker ikke om dette.
Stoler du ikke på meg? - Det er ikke det.
Nå er tiden gått.
Greit. Jeg savner deg. - Jeg savner deg også.
Gi ham telefonen igjen. Kan du høre meg?
Du skal re senga di om morgenen. Jeg trenger en ansvarlig mann i huset.
Ikke si det til pappa.
Jeg...
Hun kan ikke høre deg. Hun kommer snart hjem. Kom igjen.
Alle bes reise seg...
Da er det avgang, Armstrong.
...bes komme nærmere. Hør og bli hørt.
Mr Burnside, klienten din er her, så vær så god å begynne.
Ærede dommer, jeg ber deg om å løslate mrs Armstrong, -
til appellretten avgjør hvorvidt det er snakk om forakt for retten.
Det ville svekke formålet med fengslingen.
Hun har nøkkelen til sin celle. - Det ville koste hennes integritet.
Integritet er noe subjektivt. Mrs Armstrong, jeg forstår deg.
Vil du i så fall kontakte din kilde -
for å få lov til å avsløre kildens navn, -
så vi kan avslutte saken?
Hvis jeg sa det, ville jeg være uærlig.
Da er begjæringen avvist.
Jeg vil be retten om -
å idømme Sun-Times en bot på 10.000 dollar om dagen, -
inntil kilden blir avslørt.
Ærede dommer, med all respekt, så kjenner vi ikke kilden.
Fremmøtet her viser tydelig at avisen ikke bare støtter, -
men oppmuntrer mrs Armstrong. De gjør det mulig for henne.
Sun-Times bør adlyde retten og avskjedige mrs Armstrong.
Det er helt uhørt. Jeg ber deg om å avvise begjæringen.
Du skal ikke engang vurdere å gi etter.
Dere betaler boten og lar Rachel holde hodet høyt som hittil.
Du hadde ikke trengt å si det.
Det er en vakker dag. - Stedet minner meg om formålet vårt.
Helt enig. Min far er begravet der borte.
Vi kan ikke møtes på Langley inntil videre.
Jeg er bare glad for at du ville snakke med meg.
Jeg håpet du ville gi meg en oppgave i Balkanlandene.
Vi har annet å ta oss av først. - Greit nok.
Vi har undersøkt alle som kjente til ditt dekke.
Vi har sjekket alt og har ikke kommet noen vei.
Journalisten vil ikke si noe. Vi må finne ut hvem det var.
Jeg forstår det, og og jeg er fullstendig enig.
Vi vet ikke hvem vedkommende er ute etter, så kan jeg spørre deg ut?
Selvfølgelig. Bare spør i vei.
Når traff du første gang Rachel Armstrong?
Da hun kom bort til meg på fotballkampen.
Dere arbeider frivillig på skolen? - Jeg gjør det.
Eller jeg gjorde det, men gjør det ikke nå lenger.
Hun hjalp til i klassen. - Dere har ikke møtt hverandre før?
Dere er aldri støtt på hverandre eller snakket sammen som mødre?
Nei.
Eller vært på en fest på skolen der det ble servert alkohol?
Hva?
Da min kone gikk på den slags, -
fikk hun sagt mye hun senere har angret.
Vent litt...
Gransker dere fremdeles meg? Jeg besto løgndetektoren.
Det er du jo trent i. - Du må ikke ta det personlig.
Skal jeg ikke ta det personlig?
Du er udugelig eller en løgnhals, men du skal ikke ta det personlig.
Hvordan våger du? Hva fanken innbiler du deg?
Ro deg ned, Erica. - Kan jeg spørre om noe?
Hva i mine plettfrie papirer viser at man ikke kan stole på meg?
Faktum er at jeg ikke engang kjenner deg.
Du harjobbet under dekke så lenge at det er få som kjenner deg.
Nå, men jeg kjenner deg. Jeg kjenner din type.
Jeg vet hvor dette fører hen.
En i CIA tullet det til og avslørte meg, -
og nå etterforsker dere det.
Dere ønsker brennende at det er meg.
Så kan dere si til pressen at det bare var ei fjollet, lita jente, -
som ble såret over at hennes konklusjoner ble ignorert.
En undersøkelse, som frikjente Venezuela for mordforsøket.
Nå overdriver du.
Dere kan snakke med min advokat.
Dere kan bare droppe beskyttelsen og sjekkene. Jeg sier opp.
Du kan ikke bare si opp. - Er dette mafiaen?
Kan jeg ikke forlate familien? - Du kjenner fortrolige opplysninger.
Stoler dere ikke på meg? Greit nok.
Det skal dere få grunn til. Min mann er ikke den eneste som kan skrive.
Vil du virkelig legge deg ut med regjeringen?
Kjemper du ikke om foreldreretten til Alison?
Du er heldig som er kvinne. - Hvorfor?
Fordi jeg ikke slårjenter.
Du var ikke den eneste agenten som etterforsket venezuelanerne, -
men du var den eneste som fant at de ikke var innblandet.
Din rapport var ikke den eneste presidenten leste.
Lykke til med datteren din og foreldrerettssaken.
Jeg håper du kommer til å se henne igjen.
Takk.
DAG 71
Hva er det? - En julegave fra sønnen min.
Hvor gammel er han? - Sju.
Jeg kjenner ingen som er sju år lenger.
Jeg flytter inn. Den feite merra fiser hele natta.
Det ender med drap hvis jeg blir der.
Vel, men så velkommen til oss.
Gratulerer, alle sammen. Vi har tre Pulitzer-kandidater blant oss.
DAG 111
Armstrong?
Det er en beskjed fra en som heter Bunny.
Jeg tok imot den. Vi kunne ikke finne deg.
DU ER NOMINERT TIL POLITZER-PRISEN
Så du har vunnet noe?
Jeg har aldri vunnet noe. - Takk.
Hvordan gikk det på skolen i dag? - Greit nok.
Hva var det beste? - Jeg vet ikke.
Jeg har vunnet en pris. Eller nesten.
For å være en dyktig journalist. - Så flott.
Og du var den første jeg ville fortelle det til, -
fordi du er den jeg er jeg er gladest i.
Gir du pappa telefonen igjen? - Ok.
Hei. Han savner deg så. - Gjør du?
Pulitzer-prisen, hva?
Ja. Du sa det jo.
Det er ikke så...
Gå bort til køyene deres! Visitering!
Hendene bak hodet!
Kom igjen, Armstrong.
Hendene bak hodet. Visitering!
Kom igjen, damer. Kom igjen.
Gå bort til køyene deres.
Hva gjør du? Gå bort til køya di!
Det er ikke tillatt. Det er smuglervarer.
Unnskyld. - Du har tatt dem i ukevis.
Flere smuglervarer.
Det er personlig.
Kan jeg få det tilbake? Hva fanken er det for noe?
Det er min. - Gå bort til køya di.
Klapp igjen, ellers havner du i hullet. Er det forstått?
Hendene bak hodet.
Du kommer i iso.
Pokker.
DAG 198
Det er fantastiske nyheter om Pulitzer-prisen. Gratulerer.
Jeg er ikke overrasket over at Tom Williams fikk den.
Artikkelen hans felte borgmesteren. Ingen bryr seg om hva jeg skrev.
Vi er stolte av deg. - Takk.
De tok dagboka mi, notatene mine. Fordi jeg hadde tatt et eple.
Så jeg kan ikke skrive. Jeg kan ikke engang skrive til Timmy.
Kan du ikke skrive en leder og henge dem ut litt?
Selvfølgelig. Det kommer i avisen i morgen.
Hør her. Molly Meyers vil intervjue deg.
Hvorfor? Jeg er ikke anorektiker -
eller på avvenning eller kjæreste med Justin Timberlake.
Allmenn interesse. Hun er journalist. Hun skal holde med deg.
Sjefene vil gjerne ha det.
Ingen skriver om saken din lenger. Vi mister oppmerksomhet.
Regjeringen blir ikke presset.
Og bøtene og advokatsalærene vokser. Hils Avril fra meg.
Vi trenger deg bare i offentlighetens søkelys igjen, -
og det kan Molly Meyers klare.
Hva sier du? - Ok, men det skal være direkte.
Jeg vil ikke fremstå som et fjols.
Og jeg gråter ikke.
Er det det nye Cartier-uret? - Det er en vakker klokke.
Det er ikke en klokke, men et smykke. Se her.
Jeg elsker de Grisogono.
Se på tallene. - Det er vakkert.
Da er vi klare, Molly.
Greit. De sier at det blir meningsfylt og alvorlig.
Virkelig? - De sier det.
Dette er din sjanse, ikke hennes. Det skal nok gå.
Hei, Rachel. Jeg er Molly Meyers. - Vi har møtt hverandre en gang.
Jeg var på intervju hos deg angående en jobb.
Det får vi ikke tid til. Om du rekker å snakke om loven, så er det fint.
Det er i orden.
Takk for at du vil være med. Og gratulerer med Pulitzer-prisen.
Jeg var bare nominert. - Bravo, vi står bak deg.
Takk, det er snilt av deg. - Jeg kan ikke si det på tv.
Er du klar? - Det er direkte.
Todd gir deg ordet på tre, to...
Takk, Todd. Takk, for at du vil delta, Rachel Armstrong.
Du har vært her i sju måneder. Hvordan har du det?
Fysisk harjeg det bra.
Jeg får ikke nok mosjon, men jeg har det bra.
Nårjeg ser på deg, tenkerjeg, hvordan kan du klare det?
Du har studert på Vassar og Columbia.
Du er mor og bor i en forstad. Hvor absurd må ikke dette være?
Det tar et øyeblikk førjeg vet hvor jeg er nårjeg våkner.
Jeg har ikke vent meg til det.
Du er gift med forfatteren Ray Armstrong.
Hvordan er det med ekteskapet? - Det er jo et press.
Det må være veldig tøft. - Ja, men vi er sterke.
Han støtter meg, og han er min beste venn.
Og hva med din sønn? Timothy?
Når så du ham sist? - Det er lenge siden.
Hvor lenge?
Han besøkte meg rett etter atjeg kom hit.
Men jeg har bedt om at han ikke besøker meg her.
Det må være tøft. Det vil de fleste mødre ha vansker med å forstå.
Det ville jeg nok også, men...
...men de fleste mødre aner ikke hva de ville gjøre i min situasjon.
Det ville være egoistisk å få Timmy hit.
Det ville være for min skyld.
Og jeg tenker ofte på -
om jeg kan orke en dag til uten å se ham, -
men jeg kjenner Timmy.
Jeg så uttrykket i øynene hans da han var her.
Og jeg vet hvor mye det ville skade ham-
- å se sin mor her inne.
Sperret inne. Jeg kan ikke gjøre det mot ham.
Rachel, la oss komme til saken, forjeg må gjøre et forsøk.
Da du avslørte CIA-agenten Erica Van Dorens identitet, -
hvem var da din kilde?
Hvorfor må du forsøke å få en kollega til å oppgi sin integritet?
Du vet jo bedre. Det vet jeg.
Før kameraene gikk sa du at du sto bak meg.
Jeg beskytter også mine kilder, men noen ganger har kilder andre motiver.
Hvis opplysningene er verdifulle og sanne, -
som i Watergate, så er motivet likegyldig.
En ekte journalist vil gå i fengsel for å forsvare sine prinsipper.
Du sier du ville beskytte dine kilder uansett hva, -
men du trenger heller ikke frykte regjeringen.
Hvorfor ikke?
De bryr seg ikke om hvordan du fant ut hvor Paris spiste.
Henne delerjeg køyeseng med!
Ray. - Hei, Albert.
Hei, Albert Burnside. - Hei, Gretchen Monroy.
Så du Molly Meyers-intervjuet? - Ja.
Rachel var fantastisk. - Ja, hun var utrolig.
Jeg kommer snart. - Fint. Hyggelig å hilse på deg.
Albert... - Det raker ikke meg.
Det er noe du ikke forstår om oss...
Når du sier oss? - Rachel og meg.
Hvis du kan sove om natten, så er det fint.
Hun tok et valg. Det har konsekvenser.
Hvis du tror din kone hadde et valg, burde dere kanskje ikke være sammen.
Du kan si det eller la være. Det er helt opp til deg.
Fortsett det gode arbeide.
Unnskyld, frue. Jeg ville ikke skremme deg.
Jeg leter etter familien Stein. - Stein?
Stein? Jeg vet ikke... Jeg tror ikke det bor noen Stein her.
Harv og Sheila? - Harv og Sheila...
Herregud.
Rachel?
Hvem jobber på historien? - Evans og Merkow.
Morderen tilhørte en høyreorientert gruppe.
Han mente at Erica var ute etter presidenten.
Han heter Allan Murphy. Han er sprø og dum.
Han kjørte i sin egen bil og krasjet en kilometer unna.
Da hun sa opp hos CIA mistet hun beskyttelsen.
Det er så sprøtt.
Evans og Merkow vil gjerne ha en uttalelse fra deg.
Jeg forstår det. Det er i orden.
Hvordan har Alison det? - Hvem er Alison?
Ericas datter.
Bonnie... - Det er ikke din skyld.
Gjør jeg det rette?
Vi har fremdeles et kvarter.
Dommeren vil se henne. Jeg har en bil klar.
Presidenten føler seg tvunget til å involvere seg personlig.
Han vil til bunns i dette rotet.
Det som har skjedd er fryktelig, -
og jeg føler med datteren hennes, men jeg har ikke forandret mening.
Det er ikke detjeg mener.
Jeg har her kopier av frafallelser -
underskrevet av medarbeidere i Det hvite hus og CIA.
De gir deg lov til å avsløre deres navn, hvis de er kilden.
Det er en generell frafallelse. Det burde være nok.
Se om kilden har skrevet under. - De er blitt tvunget til det.
De har skrevet under frivillig.
Hvis dere ikke skriver under, vil dere bli sjikanert og få et helvete.
Jeg vil ikke engang se på dem.
Vil noen ha ta? - Ja takk.
Nei takk. - Den er gresk.
Hva skal vi gjøre med deg?
Det har kommet så langt at min kone er sint på meg -
og sier at jeg er en bølle.
Du får ikke sympati av meg.
Ærede dommer, kan jeg få låne biblioteket ditt et øyeblikk?
Du syns jeg skulle se på frafallelsene.
Man kan leve et godt liv og være et hederlig menneske, -
men hvor mange som kommer til ens begravelse, -
avhenger mest av været.
Hva?
Været har skiftet, Rachel. Jeg beklager, men sånn er det.
I gamle dager var det lettere. Du ville ha blitt kalt en helt.
På et tidspunkt ble pressen til dragen i stedet for ridderen.
Sånn ser folk på det. Vet du hvorfor ingen av landets aviser, -
inklusive din egen, har fortsatt å skrive om din historie?
Hvorfor?
Fordi din nyhetsverdi forsvant for mange måneder siden.
Du ser ikke ut. Sønnen din vokser opp uten deg.
Ikke bland Timmy inn i dette. Det er ikke rettferdig.
Kanskje du ikke vil involvere sønnen din, men det vil jeg. Vet du hvorfor?
Fordi jeg forsvarer Rachel Armstrong, ikke et prinsipp.
En mann går i fengsel for å forsvare et prinsipp, -
og han får oppkalt en dag etter seg.
En mann kjemper i en krig, og man reiser et monument over ham.
Hvis en kvinne gjør det samme, er hun et uhyre.
Hvis vi trekker oss, hva sier vi da?
Man kan ikke stole på journalister, som er mødre, for de knekker?
Hvis jeg hadde visst at historien skulle skille meg fra Timmy, -
hadde jeg kanskje ikke skrevet den.
Men historien er trykt, veien er valgt, og det er ingen vei tilbake.
Min sønn klarer seg nok.
Ray er en god far, og Timmy kommer til å klare seg.
Men det vil ikke min kilde.
Min kilde vil offentlig få skylden for Erica Van Dorens død, -
og det vil ødelegge vedkommendes liv, -
og det er ikke rettferdig.
Hvorfor?
Kilden din visste utmerket godt hvilke konsekvenser det kunne få.
Min kilde visste ikke hva den gjorde -
da jeg fikk opplysningene.
Var han full? Snakket han i søvne?
Vi kjemper en umulig kamp, Albert. Vi kan ikke gå konkurs.
Da jobberjeg gratis fra nå av.
Hva med det? - Avtale.
Kom inn.
Greit. Jeg har snakket akkurat i telefon.
Stan Riggens vil snakke med storjuryen.
Han ble nok redd da han underskrev frafallelsen.
Stan? Jeg skylder en fra kontoret 10 dollar.
Når skal det foregå? - Det blir i morgen tidlig.
Når han bekrefter at han var kilden, er du av kroken. Pakk sakene dine.
Du var stabssjef for visepresidenten.
Jeg sa opp for 11 måneder siden.
Var du kilden til de opplysningene som ble avslørt i Sun-Times, -
der en hemmelig CIA-agents identitet ble avslørt?
Ja, det varjeg.
Kan du fortelle hvordan det foregikk?
Jeg var bare så sint på Erica Van Doren og mannen hennes -
at følelsene løp av med meg.
Jeg vil ikke høre motivet, men hvordan du ga disse opplysningene.
Jeg var på en fest.
Jeg hadde drukket.
Stan.
Hallo, yngre dame. Hvordan går det?
En øl, takk. Fint. Jeg er her med sønnen min.
De er søte nå, men de blir store.
Jeg har lest det, ja.
Glen inviterte deg. Det er godt å se deg.
Og du tenkte: "Den sjansen må jeg ikke la gå fra meg."
Akkurat.
Kan jeg spørre deg om noe?
Ambassadør Van Dorens kone. Er hun spion, Stan?
Kom her.
Du har ikke hørt det fra meg. - Selvfølgelig ikke.
Alle vet at hun jobber for CIA. Men du må ikke skrive.
Jeg skriver ikke at du har sagt det, men vi snakker ikke privat.
Drit i det. Alle vet det uansett.
Vet du om hun var i Venezuela?
Vent nå litt.
Hun kom bort til deg og spurte om mrs Van Doren var spion?
Hun visste det allerede. - Det stemmer.
De er ikke fornøyde med Riggens. Han bekreftet det bare.
Akkurat som han FBl-fyren som ga deg hennes rapport.
De vil ha den opprinnelige kilden, så vi er tilbake der vi startet.
Hvor lenge kan det fortsette?
Storjuryen oppløses om sju måneder, og Dubois kan bare bestille en ny.
Det er ikke til å tro!
Jeg må si til vakten at det var meg.
Hør her.
Hvis du skal være her sju måneder til, så bør du vite, -
på alle måter, hvordan det vil påvirke deg.
DAG 244
Albert har fortalt meg det.
Vil du fortelle meg hva det handler om?
Handler om? Ja...
Det handler om at du er her inne, -
og det som holder deg her inne betyr mer enn det utenfor.
Hvor lenge har du truffet henne? - Et par uker.
Elsker du henne? - Jeg vet ikke.
Ikke etter så kort tid. Du kjenner henne ikke.
Hva gjør du med Timmy, når du knuller henne?
Hva gjør du med Timmy da? - Han blir passet av en barnepike.
Har han møtt henne? - Nei.
Kjenner jeg henne? - Nei, det harjeg jo sagt.
Hun bor i Maryland... - Jeg vil ikke høre mer!
Jeg vet at det er håpløst for oss alle sammen.
Jeg forstår at du føler deg ensom. Det gjør jeg også.
Hvis du vil bevare min respekt, så si at det ikke betyr noe.
At du elsker meg, og at hun...
Jeg vil gjerne se Timmy nå.
Jeg snakker bare pent om deg.
Ikke vær så nedlatende. Vi trenger å se hverandre.
Sånn er det. - Greit. Jeg skal forsøke.
Man kan ikke få besøk i helgene, og skoleskjemaet er ganske stramt.
Så på toppen av alt vil du prøve å holde sønnen min unna meg?
Nei, det er ikke sånn. - Hvordan da?
At du er utro mot kona di mens hun råtner opp i fengsel?
Er det ikke sånn? Faen ta deg!
Greit.
Dra til helvete!
Er det sånn du vil...
Takk for knullet, Ray. Det var akkurat detjeg trengte.
For du er den eneste som sitter i dritten her, hva?
DAG 347
Hallo. - Hva fanken er problemet ditt?
Du sitter på køya mi. - Så finn deg en annen.
Det er mine ting! - Det skal ned hit.
Få ræva di ut av køya mi! - Finn deg en annen!
Lett på ræva! - Det er ikke din køye!
Vil du ha køya? Vil du ha den?
Vil du ha køya?
Hvem sin køye er det nå?
La henne være.
Ned med deg!
DAG 348
Herregud.
Hva skjedde?
Jeg fikk meg en skikkelig omgang. Det er det som skjedde.
På grunn av hva?
Vi ville begge ha overkøya. - Hva?
Du vet hva som er verdt å kjempe for.
Sier legene du blir bra igjen? - Ja, hva nå det betyr.
Vet du hva? Jeg er den fangen som har vært her lengst.
Jeg har delt køyeseng med 32 forskjellige. Det er rekord.
Er det et nytt slips? - Nei, jeg har hatt det en stund.
Domenico Vacca. - Er ikke du en Kenneth Cole-mann?
Kenneth Cole?
Jeg er glad du har behold din humoristiske sans.
Det ser ut som du kunne trenge gode nyheter.
Det er veldig gode nyheter.
De har akseptert saken din. De fremskynder høringen.
DAG 355
Den neste saken er N. Ray Armstrong.
Vi hører mr Burnside først.
HØYESTERETT
Ærede dommere.
I 1972 i Branzburg mot Hayes avsa denne retten dom -
imot journalisters rett til å tilbakeholde kilder for en storjury.
Og det ga regjeringen makt til å fengsle de som gjorde det.
Det ble avgjort av fem mot fire. Det var ganske likt.
I sin begrunnelse sa dommer Stewart:
"I årenes løp blir regjeringens makt stadig mer omseggripende.
De med makten, uansett deres politiske ståsted, -
ønsker bare å beholde makten. Og folket er ofrene."
I årenes løp har makten grepet om seg.
Mrs Armstrong kunne ha gitt etter for regjeringens krav.
Hun kunne ha sviktet sitt løfte.
Hun kunne bare ha dratt hjem til familien sin.
Men i så fall ville ingen kilder noensinne snakke med henne -
eller med hennes avis, -
og når vi i morgen fengsler journalister fra andre aviser, -
så gjør vi også dem irrelevante.
Og dermed gjør vi ytringsfriheten irrelevant.
Og hvordan vet vi så om presidenten har skjult forbrytelser?
Eller om en offiser i hæren har sett gjennom fingrene med tortur.
Vi, som nasjon, vil ikke lenger kunne stille dem med makten til ansvar -
overfor dem de har makt over.
Hvordan vil regjeringen bli -
når den ikke frykter å bli stilt til ansvar?
Tanken bør skremme oss.
Å fengsle journalister er noe man gjør i andre land.
Land som frykter borgerne.
Ikke land som verdsetter og verner om dem.
For en stund siden begynte jeg å fornemme -
det personlige presset på Rachel Armstrong.
Og jeg fortalte henne atjeg forsvarte henne, ikke et prinsipp.
Det var først da jeg traff henne, at jeg innså -
at når det gjelder store mennesker, -
så er det ikke forskjell på prinsipp og person.
DAG 356
Kom igjen. Jeg har en ny køye til deg.
DAG 359
Dommer.
God ettermiddag. - Takk for at du kom.
Mr Burnside.
Vi snakker om fotball, ikke juss. Bare så du vet det.
Jeg har bedt dere om å komme fordi høyesterett har avgjort saken.
Det blir avsagt dom på mandag, men jeg har fått vite avgjørelsen, -
og ville fortelle dere det.
Det ble avgjort fem mot fire mot deg, Albert, det samme som sist.
Nasjonens sikkerhet, ytringsfriheten.
Retten holdt på nasjonens sikkerhet.
Gratulerer, Patton. Flott jobb.
Retten har igjen gjort det klart -
at nårjournalister nekter å samarbeide, kan de fengsles.
Takk.
Når det er sagt, -
har jeg besluttet å løslate henne.
Hva sa du? - Jeg er nødt til å løslate henne.
Jeg er gammel i gamet, -
og jeg er overbevist om at hun ikke vil avsløre sin kilde.
Hun har vært fengslet i nesten et år -
og har vært døden nær. Hun er standhaftig.
Ja, men... - Det er helt korrekt.
Jeg kan bare fengsle henne hvis jeg tror hun vil avsløre kilden.
Hvis hun ikke vil gjøre det, erjeg nødt til å løslate henne.
Hvis jeg får lov. Hun har beskyttet en forbryter.
Det gjør henne til en forbryter. - Hun er ikke en forbryter.
Ikke med mindre hun blir behørig anklaget og dømt av en jury, -
og det er ikke opp til meg.
Når underskriver du papirene?
Mandag morgen meddeler jeg atjeg løslater henne.
Du kan rekke å slå meg ved å oppløse storjuryen.
Din advokat har nok fortalt deg at storjuryen har blitt oppløst.
Vi løslater deg ved midnatt. - Midnatt?
For å holdejournalistene unna nederlaget ditt?
Rachel, jeg vet nesten alt.
Jeg sikter to embetsmenn for å ha snakket med deg.
Gid jeg visste hvem som ga deg tipset, -
men jeg skal ikke være grådig.
Jeg holder på å miste foreldreretten til barnet mitt.
Vil du ha gifteringen? Som et trofé.
Bare gjør meg til skurken, Rachel, -
men jeg hadde en jobb, og jeg hadde all rett til å gjøre det.
Du blander visst sammen rett med makt, mr Dubois.
Det er i orden.
Vi har bestilt et rom, men du er velkommen til å bo hos meg.
Takk. - Ingen årsak.
Jeg har snakket med Ray. Han kommer med Timmy i morgen.
Han tenkte at du kanskje ville kjøre ham på skolen?
Er det i orden? - Ja. Det er fantastisk.
Jeg kommer til å skremme ham fra vettet.
Og bare si hva du har tenkt deg når det gjelder jobben.
Du er velkommen. Ingen vil presse deg til å skrive om dine opplevelser.
Ærlig talt. Vil du finne fram papirene i hanskerommet?
Jeg kjørte jo bare i 50.
Vær så snill og kom ut av bilen? - Hva er det som skjer?
Ikke du, frue.
Det kan du ikke mene. - Kom ut av bilen, Rachel.
Hva vil du? Hva er det du gjør?
Rolig nå.
Jeg beklager at det har gått så langt, Rachel.
Du blir siktet... - De arresterer meg, Bonnie!
Du blir siktet for forakt for retten.
Du har forhindret rettens gang. Du skal for retten. Kom igjen.
Har hun ikke vært igjennom nok?
For helvete.
Herregud...
Dubois!
Du kan få fem år for å hindre en statlig granskning.
Men jeg vil ikke i retten.
Så du får en sjanse til å forkorte dommen.
Du skal se meg i øynene og merke min oppriktighet.
Bruk din journalistiske teft. Det er du god til.
Jeg vil tilby deg to år. - Nei.
Det skal være en betinget dom.
Tenk på hva hun har vært gjennom.
Det kunne vært bedre, men det kunne også vært verre.
For du er skyldig, mrs Armstrong.
Hvis du vil valse inn i en rettssal som en martyr, -
så får du se noe du ikke har sett ennå.
For denne høflige advokatoppførselen vil vike -
for en selvrettferdig harme du ikke engang kan forestille deg.
Den juryen vil høre en ildsprutende tale -
om et land, hvis sikkerhet er brakt i fare, -
en enkemann og ei lita jente som må besøke sin mors grav, -
fordi du ville vinne en Pulitzer-pris.
Så hvis du tvinger meg til å trekke deg for retten, -
så kommer du ikke hjem til din sønns avgangseksamen.
Nå holder det.
Hva sier du, Rachel?
Hvis jeg sierja, kreverjeg en ting.
Du har blitt så kjekk. Du er en ordentlig liten mann.
Alle jentene er nok etter deg. - Nei.
Ikke det? Det kommer de til. - Det spiller ingen rolle.
Jeg liker frisyren din.
Jeg vet at du er sint på meg. - Nei, det erjeg ikke.
Det tror jeg du er. Jeg har ikke latt deg besøke meg på lenge.
Jeg ville også være sint. - Jeg er ikke sint.
Det har ikke vært lett for meg heller. Hadde jeg visst det, -
ville jeg ha latt deg besøke meg hver eneste dag.
Jeg er så lei for det.
Pappa sier du kunne ha kommet ut. - Pappa tar feil.
Lille venn. - Jeg er ikke liten lenger.
Du kan gjerne late som om du ikke elsker meg, -
og jeg kan late som om jeg tror det.
Men jeg elsker deg, og jeg tenker på deg hele tiden.
Pappa sier at du skal i fengsel.
Ja, det skal jeg. - Er du ikke i fengsel nå?
Nei, det er arresten, der man er mens de avgjør ens straff.
Så kommer man i fengsel. - Hva er din straff?
To år. - Det er lenge.
Ja, men hvis jeg oppfører meg pent, kommer jeg kanskje ut tidligere.
Er det farlig der?
Hvis du kommer og besøker meg, så skal jeg nok klare meg.
Jeg har det litt travelt, men jeg skal nok prøve.
Jeg tror vi må dra nå.
Hei. Hva med et kyss?
Ha det.
- Du er en sladrehank! - Nei, det erjeg ikke.
- Du sladret på Nicky. - Fordi han ikke slutter.
- Du er en sladrehank. - Nå holder det, Timmy.
Man skal ikke sladre. - Man må ikke holde ut med bøller.
Kom igjen nå.
Er du forfatter?
Ja, jeg erjournalist på Capital Sun-Times.
Den avisen holder vi. - Fortell alle vennene dine det.
Mamma, når er vi framme? - Om 18 timer, Timmy.
Nei, si det da, mamma. - Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke.
Min pappa er forfatter. - Er han? Hva skriver han?
Han skriver artikler, men min mor liker dem ikke.
Hva skriver han om? - Han skriver om presidenten.
Hva heter du til etternavn? - Van Doren.
Hvorfor liker ikke moren din det?
Jeg hørte henne rope til pappa, fordi han brukte det hun hadde oppdaget.
Det hun hadde oppdaget? - Da hun var i Venezula.
Hvorfor var hun i Venezuela? Var hun på ferie?
Nei, hun var på jobb.
Jobb? - Ja, for regjeringen.
Men du må ikke si til noen at jeg har fortalt deg det, ok?
Selvfølgelig ikke.