INSPIRERET AF VIRKELIGE HÆNDELSER
Smukke drømme vækker mig
Stjernelys og dugdråber venter på dig
Henry?
Henry!
Henry?
Hvad er der, skat?
Hvad laver du?
Han kommer efter os.
Jeg kunne ikke bevæge mig og begyndte at ryste.
Jeg følte mig svimmel.
Jeg var overbevist om, at alle til stede ville dræbe mig.
Jeg har aldrig været så bange.
Frygten er så meningsløs i sidste ende.
Er det dit bedste råd, doktor?
Hvad er det, der styrer dig?
Kroppen eller hjernen?
Dine penge styrer mig, skat.
Nå, der kan man bare se...
Okay... Jeg tror, at min krop og hjerne styrer hinanden.
Det må vi finde ud af.
- Er den her ægte? - Ja.
Hjernen er ekstremt opfindsom.
Den kan få os til at se ting, der fremstår som virkelige...
...men faktisk ikke er andet end illusioner.
Opfattelser af sandheden.
Hvordan gjorde du det?
Indimellem har alle brug for lidt hjælp...
...til at se forskel på virkelighed og illusion.
Det handler om at tage kontrollen.
Om ikke at lade sig styre af frygt.
For frygten findes i sidste ende kun inde i ens hoved.
Jeg må desværre af sted...
Jeg søger dr. Price.
Merci beaucoup.
Arthur Gates, chefjurist for våbenvirksomheden Winchester.
- Ses vi i næste uge, skat? - De er svær at få fat i, dr. Price.
- Godnat, Nancy. - Godnat.
Jeg har orlov. Godnat!
- Vil De have en recept? - Jeg vil tilbyde Dem en stilling.
- Whisky? - Nej tak.
Har De hørt om Sarah Winchester, dr. Price?
Hendes mand, William, havde aktiemajoriteten i Winchester.
Han døde for 25 år siden og efterlod sin kone en stor arv -
-samt 51 procent af firmaet.
Mrs. Winchester har også mistet sit eneste barn, Annie.
Det siges, at hun i sorgen henvendte sig til et medie eller en spiritist.
Mediet kan have udnyttet hendes skrøbelige tilstand.
Ikke ualmindeligt efter en tragedie.
Jeg kan forsikre Dem om, at Sarah Winchester ikke er almindelig.
Efter sin åndelige oplevelse flyttede hun tværs over landet til San Jose -
- hvor hun købte det, der dengang var et hus med otte værelser.
- Har jeg lagt den i haven...? - Hun har udbygget huset over 20 år.
Nu er det en syv etager høj kolos -
-som ikke virker helt gennemtænkt.
Den ene ganglabyrint mere forvirrende end den anden.
Det udbygges konstant efter ordre fra en sørgende enke -
- hvis sindstilstand er lige så kaotisk som huset selv.
Med årene er hun blevet stadig mere tilbagetrukket.
Bestyrelsen har påberåbt sig retten til at evaluere hendes sindstilstand.
For at afgøre, om hun er egnet til at kontrollere firmaet.
De vil tage det fra hende.
Vi er bekymrede for hende.
Vi skal bruge en sagkyndig.
Man kan ikke stille en diagnose på så stor afstand.
Mrs. Winchester er gået med til, at De bor i huset.
Et yderst sjældent tilbud.
En uvillig patient langt væk. Det er lidt af en opgave.
Giv mig en pris. Hvor meget skylder De væk?
Huslån, hospitalsomkostninger...
...og medicin.
- 300 dollars. - Vi giver 600.
For en korrekt vurdering.
RULLESKØJTER
Mrs. Winchester vil have, at det er færdigt inden solnedgang.
- Lad mig tage den. - Tak.
Her bygges der flittigt. Dag og nat.
- Javel? Også om natten? - Døgnet rundt. Denne vej.
De fleste af værelserne står ikke ret længe.
Som vinterhaven der. Den holder næppe sæsonen ud.
Vent venligst i biblioteket, så finder jeg mrs. Marriott.
- Du godeste... - Beklager, døren larmer sådan.
Det gør ikke noget. Jeg blev bare lidt skræmt.
Dr. Price? Jeg hedder Marion Marriott, mrs. Winchesters niece.
Det glæder mig. Jeg må sige, at jeg aldrig har set sådan et hus før.
Min tante har fortalt, hvorfor De er her.
Som De ved, passer det dårligt, så jeg beder Dem om at vise hensyn.
- Hvordan passer det dårligt? - En tragedie har ramt os.
Det gør mig ondt.
Er De bevæbnet?
- Burde jeg være det? - Tante Sarah forbyder det.
Jeg er fuldkommen ubevæbnet.
De er tante Sarahs gæst og skal som alle andre følge hendes regler.
De skal bo i østfløjen og har ikke adgang til Sarahs private gemakker.
Står De Deres tante nær?
- Indgår det i Deres bedømmelse? - Nej, det gør det ikke.
Ja. Hun er en uovertruffen kvinde, der fortjener vores dybeste respekt.
Jeg forstår.
Må jeg...?
Balsalen er bygget næsten helt uden søm.
Væggene og gulvet består af seks forskellige træsorter.
Lysekronen er importeret fra Tyskland.
Følg med, doktor. Her er næsten 100 værelser, og man kan let fare vild.
Hvor usædvanligt.
Tante Sarah lider af gigt, men kan klare disse trapper.
Huset kan være overvældende, så hold tempoet.
Hvad er det her?
Et kommunikationsværktøj.
Javel?
Stemmen ledes gennem rør til det ønskede værelse.
- Genialt. - Hendes opfindelser er topmoderne.
Jeg håber, De finder værelset tilfredsstillende.
Tante Sarah vil spise middag med os. Måske vil De nette Dem først?
Jeg ser frem til at møde hende.
Tante Sarah ser helst ikke, at De drikker inden middagen.
Hendes lugtesans er lige så god som min.
Respekter hendes ønsker.
Du havde ret om mig, Ruby...
Jeg er...
OPIUMSDRÅBER
...en bedrager.
Du er falsk.
Åh, det føles godt...
Du aner ikke, hvad du laver.
Du ved ikke, hvad du laver...
Du kan ikke bevise noget.
- Hvad vil De? - Middagen serveres om ti minutter.
- Kom De alene? - Ja.
- Der er ingen andre? - Nej.
- Så De nogen komme ud herfra? - Er alt i orden?
Ja, jeg syntes bare, at jeg så nogen i værelset.
Interessant.
Middag om ti minutter? Tak.
Tag det stille og roligt...
Sådan.
Henry! Hold op.
Henry, hold op!
Henry! Henry!
Henry? Det må være spændende at bo i din grandtantes hus.
Vi er her, fordi min far døde.
Det er jeg ked af at høre.
- Det er jeg ikke. - Henry!
Beklager, jeg ville ikke snage.
Jo, det er jo derfor, De er her.
Ja, det er det vel...
Jeg har selv mistet en for nylig, så hvis De vil tale om noget -
- kan jeg måske være til hjælp for Dem eller unge Henry.
De må være dygtig, hvis min tante har valgt Dem til at evaluere hende.
Jeg vidste ikke, at hun havde valgt mig. Jeg vil bare gerne hjælpe jer.
I så fald kan De bekræfte min tantes gode helbred og tage af sted.
Jeg har en professionel pligt og er forpligtet over for min arbejdsgiver.
Tante Sarah er Deres arbejdsgiver.
Hun ejer stadig halvdelen af firmaet.
Godaften, frue.
- Dr. Price. - Det er en fornøjelse at møde Dem.
Den fornøjelse har De Winchesters jurister at takke for.
Ja, det har De vel ret i.
- Har alt været tilfredsstillende? - Gæstfriheden er upåklagelig.
Det er et ret specielt hus, er det ikke?
Det er ubestrideligt, frue.
Tak.
Winchester-geværerne bliver vist stadig anset som de bedste?
"De bedste"?
De bedste til hvad?
Præcision, rækkevidde, ildkraft...
Drab. Hensynsløse drab.
De allerbedste.
Føler De Dem ansvarlig for misbruget af jeres produkt?
Et våben, der fungerer, som det skal, bliver vel ikke misbrugt?
Det kan bruges til såvel gode som dårlige formål.
Ja... Rulleskøjter er måske et mindre risikabelt produkt.
Firmaet ekspanderer og afsøger nye muligheder.
- På mrs. Winchesters initiativ? - Ja, til bestyrelsens fortrydelse.
At spænde hjul på fødderne kan åbenbart også være farligt.
Sandelig.
Fortæl historien om bonden med det gamle muldyr.
Den har jeg altid kunnet lide.
"Vrangforestillinger." Det var det, du kaldte det.
Jeg vil ikke sige mere. Du må tro mig!
Jeg vil være sammen med dig, Ruby. Sammen for evigt.
Hallo?
Herregud!
Du har forgiftet dit sind, Eric...
Jeg trænger til frisk luft.
VINTERHAVE
Deja-vu.
Jeg ser dig...
Henry, skat!
Hvad sker der med dig?
Tak.
Hvad sker der med dig, skat?
- Jeg skal bruge Deres opmærksomhed. - Den har De, dr. Price.
- Vil det ikke være mere bekvemt...? - Det i nat var traumatisk.
Jeg er taknemlig for Deres indgriben.
Jeg føler mig psykologisk underlegen i dag.
Jeg forstår. Har Henry gået i søvne før?
Nej. Men som De måske ved, bevidnede han sin fars død.
Ja.
Dette er den første af en række samtaler, og jeg vil gå varsomt frem.
Kom bare til sagen. De er her jo for at vurdere min lunefulde adfærd.
- Jeg ville udtrykke det anderledes. - Lad mig være oprigtig.
Men så må De vise mig det samme hensyn.
- Lider De af soldatersyndrom? - Hvabehar?
Misbruger De lægemidler?
- Lad mig stille spørgsmålene. - Anså Deres kone Dem som dygtig?
- Det er ikke hende, vi skal drøfte. - Deres kone, Ruby...
Nej, men jeg ville værdsætte et ærligt svar.
- Misbruger De lægemidler? - Nej.
Jeg vil fortælle Dem noget, som De nok finder tvivlsomt, men som passer.
- Der hviler en forbandelse over mig. - Hvordan?
Har De set, hvad der står i mine papirer?
Blandt andet, at "dette hus er bygget af ånder".
At tjene penge på vold og død...
...er en ondskab, der forfølger en som en skygge.
Det kaldes også skyldfølelser. Men hvordan forfølger de Dem?
Jeg er måske nok gammel, men jeg er ikke gået fra forstanden.
Jeg kan skelne mellem illusion og virkelighed.
Jeg forstår.
Deres hjerne styrer Deres krop.
Hjernen kan være uhyre kreativ, men sommetider kan den også svigte os.
Min har aldrig svigtet mig.
Det, vi ser, smager og rører ved, tolkes for at skabe vores sandhed.
Men den sandhed kan være en illusion -
- som både skabes og forvrænges af sorg.
Tror De på spøgelser?
Nej. Hvorfor skulle jeg det?
Giv gerne sedlen til mine tjenere. Selv mønten inden i den rækker langt.
- Tricks? Tager De mig for et fjols? - Nej, det gør jeg ikke.
Ikke flere sidespring og tricks. Og Deres medicin skal konfiskeres.
Undskyld, men jeg er ikke noget barn.
Dette er mit hjem. De skal adlyde mine regler!
Hvis jeg skal åbne mit hus for Dem, har De brug for Deres klarsyn.
Havde De flere spørgsmål?
Ja.
- Må jeg ikke forlade værelset? - Det er efter fruens ønske.
- Hvordan er Henrys tilstand? - Han skal også blive på sit værelse.
Mrs. Marriott har ikke ladet ham alene.
"Bestyrelsen afventer Deres evaluering..."
"Jeg ser frem til en præcis vurdering. Arthur C. Gates."
Psykologisk undersøgelse og vurdering af Sarah Winchester.
Dr. Eric A. Price, 16. april 1906.
Udseende: normalt. Hygiejne og fysisk fremtræden: normal.
Patienten sørger over sin mand og datter. Er til tider aggressiv.
Patienten har hallucinationer, hun kalder "skygger" eller "spøgelser".
Jeg kan mærke deres nærvær.
Fortsæt.
Jeg kan mærke deres nærvær. Deres energi.
Deres uafsluttede gøremål har ført dem hertil.
Klandrer De dem for Deres mands og datters død?
Jeg vil altid sørge over William og min kære Annie.
Jeg elsker hele min familie. De er mit livs sande rigdom.
Og jeg vil gøre det fornødne for at beskytte dem.
Hvorfor ringer klokkerne ved midnat?
- Fordi det er midnat. - Ja, men...
Har det nogen betydning?
Det er midnat.
Tak...
Jeg har stadig opium i kroppen.
Det må være abstinenser.
Det er bare abstinenser. Det må det være.
- Jeg har et spørgsmål. - Jeg stiller...
Hvordan føles det at dø?
De var jo død i tre minutter.
Jeg fører journal, skal De vide.
Over alle de liv, et Winchester har taget.
Hundredvis er blevet rapporteret. Tusindvis er sikkert ikke.
De skyldige og de uskyldige. Geværet skelner ikke.
Og mange af sjælene finder hertil.
Imponerende.
Men jeg er jo i live, så måske vil De være venlig at stryge mig?
- De blev skudt. - Ja.
Med den her.
Og den dræbte mig.
- De beholdt den og udsmykkede den. - Ja.
- Hvorfor? - Den minder mig om min fortid.
Det er min forbindelse til døden, og alt hvad jeg har mistet.
Dødens instrumenter har en stærk forbindelse til livet efter døden.
Vores minder skulle lindre, men til tider skader de os mere.
Netop. Så fortæl mig, hvad det er, De selv holder fast i.
Har De besøgt en spiritist?
Men det har De?
Nogle tror, at når vi har forladt jordelivet -
- så kan vi se dem, der har efterladt deres fysiske legemer.
- Javel? - Har De oplevet den slags?
Det kan jeg ikke påstå, nej.
Gør det ondt at dø?
Vi er nødt til at fortsætte med evalueringen...
- Kom nu, doktor. - Ja!
Og derefter intet.
Blot stilhed.
Og da jeg kom tilbage, gjorde det ondt igen.
- Hvis De forstår? - Ja.
De har jo også oplevet store lidelser.
Sorg kan være langt mere invaliderende end gigt, doktor.
Mrs. Winchester, bebrejder De skyggerne Deres mands og datters død?
Forlod De Deres værelse i nat?
Ja.
Tak, fordi De sagde sandheden.
Hvorfor alt dette byggeri?
De vil have, at jeg bygger. Ånderne.
De, der er blevet dræbt af geværet. De vejleder mig.
- Når De tegner grundplaner? - Ja.
- Til hvad? - Til værelserne, selvfølgelig.
Når værelserne står klar, bliver deres tilstedeværelse stærkere.
- Deraf "huset, som ånderne byggede"? - Ja.
De skygger, der følger mig, vil gøre op.
De så vel, hvad jeg gjorde i nat?
Ja.
De kommer ved midnat. Klokkerne hidkalder dem.
De kommunikerer via planer og tegninger.
De vil have, at jeg skal genskabe de værelser, de døde i.
Så får de adgang til vores verden.
Men jeg ved ikke altid, hvem jeg taler med.
Det kan være en uskyldig, der stod i vejen...
...eller et offer for en forbrydelse...
- Eller en anden. - Som hvem?
I nat var der en ånd, der var stærkere end nogen anden -
-og satte min familie i fare.
Hvem er du?
Doktor, hvem ser De her i værelset lige nu?
Kun Dem.
Kun mig?
Kun Dem.
Det vil tage noget tid. De skal først have renset tankerne.
Undskyld, jeg vil gerne se til mrs. Marriott og Henry.
- Jeg forhører mig. - Må jeg stille Dem et spørgsmål?
Et spørgsmål?
Har De nogensinde set nogen... spøgelser?
Nej.
Men De har vel hørt historierne?
Jeg har hørt fantasifulde skrøner.
Nogle mere fantasifulde end andre.
Har De nogensinde set noget usædvanligt?
Der skal stå montrer langs væggene og på række midt i værelset.
Javel, frue. Og hvilken type Winchester-gevær?
Alle typer. Alle modeller.
Lad os gå lidt tilbage. Hvad sker der, når værelserne står klar?
Så bliver åndernes nærvær stærkere og mere koncentreret.
- Stemmerne styrkes, og vi snakker. - Hvordan? Og om hvad?
Jeg viser dem min dybe anger.
Jeg vil hjælpe dem med at give slip på deres sorg og vrede.
- Hvordan reagerer de? - Gunstigt, i de fleste tilfælde.
Når de har fået fred, kan de komme videre, og så river vi værelset ned.
Er der nogle, der reagerer mindre gunstigt?
Ja.
Dem låser vi inde.
- Hvordan låser man en ånd inde? - Med 13 søm.
Når de har fundet fred, slipper vi dem fri, og så kan de forlade huset.
Så et djævelsk tal beskytter Dem mod djævle?
Nej, det er et guddommeligt tal, der beskytter livets og dødens kredsløb.
Fungerer det altid? Hvad nu, hvis ånden ikke vil låses inde?
De ulykkelige sjæle ernærer sig af de uskyldige og rene.
Og dermed mener De Henry?
Vi kan stille os imellem dem. Jeg og De.
Med Deres bistand kan jeg hjælpe denne ånd med at finde fred.
- De tror ikke på noget af det her. - Nej.
Jeg tror ikke på noget, jeg ikke kan se eller undersøge.
De har bygget dette hus og denne virkelighed.
Derfor kan De vel også kontrollere det?
Jo, måske.
Vi kan alle skabe og kontrollere vores virkelighed -
- men for nogle, som Dem, indebærer det at give slip på fortiden.
Foretag Deres vurdering, doktor.
Sig, hvad De anser som værende sandheden om Sarah Winchester.
Og hvis det betyder, at De mister kontrollen over firmaet?
Der er værre ting at miste end det.
- I er færdige med det nye værelse. - Selvfølgelig.
Det må være meget lukrativt for jer at arbejde døgnet rundt.
Vi sætter alle pris på de opgaver, vi får af mrs. Winchester.
Og hendes opfindsomhed.
En opfindsomhed, der fører til sære løsninger.
Tror De, at en aldrende kvinde kan hjemfalde til indbildning?
Nej, det tror jeg ikke.
Må jeg kigge i vinterhaven? Jeg havde en lignende...
Nej! Det værelse er forseglet.
Så ingen må gå derind. Hav en god dag, doktor.
Det gik jo rigtig godt, Eric...
Hvordan har han det?
Godt. Han hviler sig.
Har han nogensinde udvist en lignende adfærd?
- Nej. - Aldrig?
Hun har vel fortalt Dem om Winchester-forbandelsen?
- Ja. - Mener De, at hun er gal?
Jeg synes, at "gal" er et farligt ord.
Folk har forskellige sygdomme, og med den rette diagnose kan de få hjælp.
Jeg tror ikke på forbandelser, doktor.
Godt. Det gør jeg heller ikke.
Jeg tror, at Deres søns opførsel kan forklares med hans fars død.
- Vil De fortælle, hvordan han døde? - Han havde... dæmoner.
Men ikke den slags, som ifølge min tante hjemsøger hende.
Fortsæt.
Tante Sarahs mand døde pludseligt af tuberkulose.
Så mistede hun stakkels Annie.
Hun mener, at familieforbandelsen spreder sig.
Min mand elskede spritten mere end sin familie.
Det var nok hans forbandelse.
Nu er han væk, og...
Jeg er alene, hvilket på mange måder er bedre.
- Men det skræmmer mig. - Lad ikke frygten få overtaget.
Frygten eksisterer kun i Deres hoved.
Når vi er mest bange, må vi tage kontrollen.
- De kan være en fighter og beskytte. - Sådan føles det ikke.
Tante Sarah er fighteren.
- Hun ville dø for at redde os. - Måske.
Har De elsket nogen så højt, at De ville ofre Deres liv for dem?
Det har jeg.
Jeg har også kendt en, der var hjemsøgt af dæmoner, stemmer.
Og måtte De nogensinde beskytte dem?
Ja.
Hvad gjorde De så?
Jeg døde.
Henry?
Henry...
Henry... Det er mig!
Nej...
Stop! Stop, Henry!
- Hvem er du? - Dø!
Mor?
- Jeg har svigtet både dig og Henry. - Nej.
Denne ånd er mægtigere end de andre, vi har set. Herregud...
Den kan overtage sindet.
Send alle andre hjem, John. Kun vi, der er her nu, må blive.
- Barnet skal på hospitalet. - Nej, vi må våge over ham.
- På hospitalet nu! - Ingen andre vil forstå det.
- Vi tager os af ham! - Dr. Price har måske ret.
Nej. Vi beskytter ham for enhver pris.
John, kom med.
De må behandles, frue.
Forsegl døren. 13 søm.
Nu.
Javel, frue.
Lad min familie være i fred!
Tal med mig!
Lad os tænke det igennem. Vær fornuftig, mrs. Marriott.
Henry er traumatiseret og har brug for hjælp. Deres tante er overtroisk.
- 13 kroge. - De må lytte til mig!
- Er geværværelset klar? - Ja.
Tilstedeværelsen er så stærk... Jeg kan mærke dens had.
- Hold så op! Han skal på hospitalet. - Vi bør lytte til ham.
- Ja, drengen forsøgte at dræbe Dem! - Nej, skyggerne følger os overalt.
- Henry skal ikke ende som Annie. - Det er ikke nok med heksekunster!
Sygdomme kan kureres, men det kan forbandelser ikke!
- Lyt til mig, mrs. Marriott. - Jeg tager med dr. Price.
- Nej, Henry må blive. - Jeg ordner det.
Jeg beder dig... Henry må blive her.
Jeg må tænke på Henrys bedste.
Lad mig bevise det.
Ja, det gør jeg. Vent her.
Omstillingen.
Winchester Repeating Arms, det er Arthur Gates.
Det er dr. Eric Price.
Jeg formoder, at det går godt med evalueringen?
Jeg kan forstå, at De fik vores brev.
Det går fint. Men jeg skal bruge transport til det nærmeste hospital.
- Er alt i orden? - Ja, men en chauffør, øjeblikkeligt.
Naturligvis.
- Og evalueringen? - De får det, som De ønskede.
Undskyld, jeg...
Vi er alle bekymrede over Henry.
Hvis der er noget, jeg kan gøre...
Det er der faktisk. Jeg skal bruge mine kufferter.
- Tak. - Så gerne.
Mrs. Winchester er en bemærkelsesværdig kvinde.
Hun ved, hvad hun gør. Hun har skabt en kanal til at tale med de døde.
- Arkitekturen er særegen. - Det her hus... Jeg har set ting.
Jeg kender det her værelse.
"Ting"?
De døde.
Forbrydere. Fortabte sjæle, der døde en voldsom død.
De har set dem, ikke?
Mange af tjenerne har hørt lyde fra barrikaderede værelser.
Sære hændelser. Værelserne har været forseglet for at indespærre de vilde.
Men personalet har kun hørt stemmer. At kunne se dem...
- I så henseende er vi to unikke. - Javel...?
Måske er det bare symptomer på mrs. Winchesters indflydelse.
At låse mrs. Marriott og hendes søn inde udsætter blot det uundgåelige.
- "Det uundgåelige"? - De tilhører familien Winchester.
De skal alle dø!
Mr. Pence! Er hun derinde? De skal høre det her.
En af Deres tjenere er gået fra forstanden.
- Det er ham! - Så De ham? Talte De med ham?
- Ja, og han truede Dem. - Læs, hvad der står.
"Benjamin Joseph Block blev dræbt ved et angreb på Winchester-kontoret."
Avisen er 20 år gammel.
Ondskab, sorg og tab kan få folk til at gøre de mest utrolige ting.
Ben mistede to brødre på slagmarken. Den yngste var kun 14 år.
Konføderationens musketter kunne ikke hamle op med unionens Winchestere.
De blev slagtet.
Ben svor hævn.
For ham var geværets skabere lige så skyldige som dem, der skød.
Han dræbte 15 uskyldige den dag.
Han låste sig inde i udstillingslokalet.
Vi har omringet bygningen!
Smukke drømme vækker mig
Stjernelys og dugdråber venter på dig
"Kommandøren sagde, at sådanne bærme ikke kan undslippe vore Winchestere."
Denne vej. Når klokken slår ved midnat, er han allerstærkest.
Ved De, hvem det mest skrækindjagende uhyre er?
Nej.
Det, man inviterer ind i sit eget hjem.
Det er her.
Det er det her værelse.
Det er en nøjagtig kopi af det værelse, han blev dræbt i.
Nu, hvor det står færdigt, befinder han sig i vores verden.
Kan De se nogen?
- Det er umuligt. - De er nødt til at tro, doktor.
Det er ulogisk.
Korporal Block. Jeg beder Dem...
Mærk min dybe anger over Deres brødres død.
For James og unge Harry, der faldt for Winchester-geværet.
Jeg ved, at I alle tre lider.
Men retfærdighed opnås ikke med vold.
Det medfører blot mere lidelse, og min familie skal ikke lide mere.
Forlad huset sammen med Deres brødre. Sammen håber jeg, at I finder fred.
Smukke drømme vækker mig
Stjernelys og dugdråber venter på dig
Al verdens støj, dagenes lyd
iklædes af månen et stilhedens skrud
Det er Ben.
Hold op, Ben!
Mrs. Winchester!
Jeg finder en anden vej!
Henry, hvor er du?
Henry...
Henry!
Frygten findes kun i dit hoved, Eric.
VINTERHAVE
Henry?
Henry, hvor er du?
Henry, skat?
Hvor er du?
Nu er I fri, mine brødre...
- Jeg elskede vores vinterhave. - Ruby...
Men du lod den visne.
Fortæl historien om bonden med det gamle muldyr.
Den har jeg altid kunnet lide.
De byggede vores vinterhave.
Bondens gamle muldyr faldt ned i brønden.
Fortsæt.
Bonden hørte...
Han hørte muldyrets hvin.
Han blev fortvivlet.
- Han ville begrave dyret i brønden. - Og gøre en ende på dets lidelser.
Han begyndte at skovle.
Muldyret forstod, at hver gang der faldt jord på ryggen af det -
- kunne det ryste jorden af sig og stille sig på den.
- Skovl efter skovl... - ...rystede han det af.
Det varede ikke længe, før dyret, ilde medtaget og udmarvet -
-kravlede over brøndens mur.
Det, der skulle have begravet ham...
...reddede ham.
- Det her er ikke virkeligt. - Jeg forsøgte at være en god kone.
Stemmerne var ikke virkelige, Ruby. De var kun inde i hovedet på dig.
- Jeg ville have dig til at tro mig. - Jeg skulle have hjulpet dig.
Men det gjorde du aldrig.
Du ville stille en diagnose og behandle mig som en anden dåre.
Ja, jeg begik en fejl. Undskyld.
"Vrangforestillinger." Det var det, du kaldte det.
Ja. Læg geværet, så snakker vi om det.
Jeg vil ikke snakke mere. Du må tro på mig!
Jeg ved ikke længere, hvad jeg tror.
- Det kommer du aldrig til. - Nej, Ruby.
Jeg er fortabt uden dig, Ruby.
Lad være... Nej!
Nu kan du komme videre.
Du må give slip på din gæld...
...så jeg kan give slip på min...
...og se sandheden.
Jeg er så ked af det...
Mrs. Winchester, er alt i orden?
Ånden ødelægger balancen i huset.
Den skal stoppes.
Vi må finde Henry og Marion.
Forsegl døren.
Ben må ikke komme ud herfra.
Henry?
- 13. - Sæt dig.
Sarah, jeg kan se dem. Alle sammen.
Det er du den eneste, der kan.
- Tror du? - Ja, det gør jeg.
Død i tre minutter, dræbt af Winchester-geværet.
Du er knyttet til huset.
Ja...
Henry?
Jeg er ikke bange.
Jeg er ikke bange...
Jeg vil ikke lade mig styre af frygt.
Henry!
Kom nu! Kom tilbage til mig!
Marion og Henry er i stor fare.
Vi kan kun redde dem ved at stoppe Ben her og nu.
Ben! Lad min familie være i fred.
Det er mig, du skal tale med.
Tal med mig!
Nu.
Sarah...
Korporal Block er i værelset.
Familien Winchester er en pest! Kællingen skal dø!
- Sarah, gør modstand! - Mine brødre blev ofre for geværet.
De blev myrdet af det instrument, der dræbte din kone!
Få kontrol over ham! Vær til stede.
Jeg vil se dig lide!
Marion er min! Henry er min! Øje for øje!
Fjern dig! De skadedyr tjener penge på død.
- Kæmp imod. - Det er slut!
Forsegl gulvet. 13 søm. Skynd dig!
Hans raseri er uendeligt.
Men han kan stoppes.
Af noget her i værelset.
Han er bange for noget. Jeg kunne mærke det.
Hans gevær.
Det var 12.
Det er det gevær...
...han brugte til at dræbe.
- Kan du se ham? - Nej.
Sådan.
- Nu er han låst inde. - Det er vi også.
Ben? Vis dig.
Vis dig!
Din vrede overvinder os aldrig.
Du tog alt fra mig!
- Kuglerne går lige igennem. - Du så ham!
Hvem er det?
Du er der, blandt de døde.
Det er ikke geværet. Han er bange for noget andet.
- Du beholdt den og udsmykkede den. - Den minder mig om min fortid.
Dødens instrumenter har en stærk forbindelse til livet efter dette.
Det, der skulle have dræbt ham, reddede ham.
Ben? Vi kan befri dig for dine kvaler.
Jeg er en mor.
En fighter.
Vis dig!
En beskytter.
Og jeg er ikke bange.
Se sandheden...
Ja!
Han har fået fred.
Han er sammen med sine brødre.
Du klarede det. De er væk.
Alle andre, gå tilbage til jeres værelser.
Alle sammen.
Henry!
Kære mr. Gates.
Hermed min psykologiske vurdering af Sarah Lockwood Winchester.
Den blev gennemført i hendes hjem fra den 12. til 19. april 1906 -
- og udarbejdet på anmodning af Winchester Repeating Arms.
Min professionelle opfattelse, efter at have observeret hende i en uge -
-er, at hun er ved sine fulde fem -
- og i stand til at fortsætte med at udføre sine pligter i firmaet -
- så længe hun ønsker at påtage sig denne byrde.
Ærbødigst, dr. Eric A. Price.
Det er på tide, at vi begge forlader huset.
Jeg vil altid savne dig.
Tak for hjælpen, dr. Price.
Unge mand...
Tak.
Det er tid til at sige farvel.
Ruby elsker Dem.
Det ændrede sig ikke efter hendes død.
Det ved De vel?
Ja.
På trods af alt, har De virkelig...
...et meget smukt hjem.
Hvad vil De gøre nu?
Bygge det op igen, selvfølgelig.
Selvfølgelig.
Jordskælvet i 1906 er det, der har krævet flest ofre i USA's historie.
Sarah Winchester fortsatte med at udbygge huset indtil sin død i 1922.
Winchester House er stadig et af Nordamerikas mest hjemsøgte huse.
Tekster: Lasse Petersen www.sdimedia.com