Два, два, один, два! Перевірка мікрофона.
Так! Ви знаєте, що буде далі?
Ми починаємо.
Школа Бомонта, де ви?
Нам є, що святкувати! "Бомонтські пантери" 31!
"Бейсонскі бульдоги" 17! Ми їх порвали, так!
Всіх запрошую на танцмайданчик! Давай, всі – танцювати!
Ну що? Готові до вечірки?
Підіймайтесь! У нас свято! Давайте танцювати!
Вільні
Гей, Роберт!
Так!
Школа Бомонта, де ви?
– Я не жартую. – Облиш!
– Я серйозно! – Припини.
їдемо у бар "Матусі"?
Сьогодні нап'ємося! Так!
– Рон, куди ми їдемо? – До "Матусі Кеннон".
Хлопці, пробачте, мене Сюзі вб'є.
Зараз буде найкраще! Зроби гучніше!
Давай гучніше, Боббі!
Диспетчере. У мене тут водій. З правами та документами.
– Підійдіть, пане. – Гаразд.
Він випробовує нас.
Господь нас випробовує.
Особливо зараз…
… коли ми у розпачі.
Коли ми питаємо Господа, чому це трапилося.
Жодні батьки не повинні пережити такого жаху,
як похорон власної дитини.
І все ж…
… п'ятеро найяскравіших дітей Бомонта залишили цей світ!
І один з них – мій єдиний син.
Мій хлопчик, Боббі!
Але у Бомонті є і інші діти.
І в один прекрасний день вони залишать…
… наші обійми, і ми не зможемо піклуватися про них.
Вони належатимуть світу.
Світу, сповненому злоби, спокуси…
… та небезпеки.
Але до тієї миті ми маємо їх захищати.
Це випробування. Ми повинні здобути урок.
Нам не можна забувати про життя власних дітей.
Наступні заходи мають бути зачитані та поставлені на голосування.
Наразі вступає у силу комендантська година для неповнолітніх.
Вони мають бути вдома о 22:00 по буднях,
о 23:00 по вихідних. Хто за, скажіть "Так".
– Так. – Одноголосно.
Рішення прийнято.
Каральні заходи чекають на групу або особу, яка
буде організовувати збори, де
неповнолітні будуть займатися негідними справами.
У число таких входять: вживання алкоголю чи наркотиків,
прослуховування гучної вульгарної музики,
участь у розпусних та хтивих танцях.
– Хто підтримує, скажіть "Так". – Так.
Рішення прийнято.
Забороняються танці у громадських місцях, за виключенням проведення
у рамках шкільної, суспільної та церковної програми.
Поза цими закладами
танці з участю неповнолітніх є порушенням закону.
– Хто за, скажіть "Так". – Так.
Преподобний? Проголосуйте, будь ласка.
– Так. – Одностайно. Рішення прийнято.
ТРИ РОКИ ПОТОМУ
Ласкаво просимо у БОМОНТ
ПЕРЕХРЕСТЯ ЗАЛІЗНИЧНИХ ШЛЯХІВ
Це моя машина.
Мама, це Рен! Він приїхав!
Я перша!
Привіт, дівчата! Як справи?
Як ви виросли!
– Все, злазьте! Важкі ви стали! – А тут хто?
ПРОДАЖ АВТІВОК
– Привіт, сонечко. – Привіт, як справи?
Нормально. Сподіваюся, тобі вдалося поспати в автобусі?
Так, я виспався. Не хвилюйся, Лулу.
– Привіт, малий. – Веслі.
Ти називав мене дядько Вес.
Тепер ти вже виріс, так?
– Хто хоче їсти? – Я хочу, я!
– Непогано. Допомогти тобі? – Я впораюсь.
Рен, хочеш анекдот? Коли хусточка станцює?
Коли в неї сякнути носа.
Гей, хочете смажених бобів?
Ти не знав свою прабабку Естер, але це
її секретний рецепт.
Знаєш, який тут секретний інгредієнт?
Віскі.
Це не віскі. Це тонна масла.
– Ні, це віскі. – Кожної суботи ми їмо бургери,
але я не знала, раптом ти вегетаріанець.
Ні, ні, все дуже смачно. Дякую.
– Він з яловичиною. – Дякую.
І з опосумом.
– Чия зараз черга? – Таткова.
Візьмемося за руки. Схилимо голови.
Отець наш небесний, благослови цю їжу,
що живить наші тіла та дає силу славити Тебе.
Допоможи нам не забувати про потреби інших.
– Амінь! – Амінь!
Тут був мій кабінет, але Лулу перебудувала все для тебе.
Тут є все необхідне… вода, електрика, ліжко.
Я вдячний вам за все. Що забрали мене і все інше.
За гроші, які ви посилали… Вони дуже допомогли.
Я б хотів зробити більше.
Слухай… У моєму домі є правила.
Вони ніде не написані, але продиктовані здоровим глуздом.
Роби домашнє завдання. Не приходь пізно. Це закон.
І не грубіянь нікому. Це не Бостон.
Я буду вам допомагати…
Готувати їжу, прибирати, працювати.
У мого приятеля Енді Біміса бавовняна фабрика у Чулахомі.
Він сказав, ти можеш виходити наступного тижня.
А можна працювати у вашій майстерні?
Я знаюся на двигунах, мастило міняю. Я так вдома заробляв.
Це краще, що я можу запропонувати. Тобі сподобається.
Ходімо.
А як мені встигнути у школу та на роботу?
Може, у вас тут метро є?
Це "сарказм янкі"? Чув про таке.
Я гадав, це смішно. Ну гаразд.
Кажеш, знаєшся на двигунах? Укладемо угоду.
Якщо полагодиш цю крихітку… вона твоя.
– Цю? – Машина-звір, хлопче.
Тільки дверцята заклинило.
І педалі газу немає. І ще там щось…
Полагодити її треба.
ТАНЯ ТАКЕР ТНТ
КВАЙЄТ РАЙОТ МЕТАЛ ХЕЛС
Він це зробив! Йому це вдалося!
Гарно проїхатися!
БОМОНТ
От зараза!
ПОЛІЦІЯ БОМОНТА
Синку, вийди з машини.
– Якісь проблеми? – Посвідчення водія.
Массачусетс, так?
Ви слухаєте музику дуже гучно, пане МакКормак.
Ви посадите мене за "Кваєт Райот"?
Обережніше із тоном, синку.
– Це сарказм янкі. – Не зрозумів?
Нічого. Пане.
– Доведеться з'явитися у суді. – За що?
За порушення спокою.
В нас тут затишно, правда?
Прогрес. Що він означає для вас?
У наших кишенях комп'ютери,
телефони в автомобілях, гроші на пластикових картках.
Хто пам'ятає, як ми заходили у банк
за грошима?
Пам'ятаєте пана Ракера із Державного банку Бомонта?
Кожного разу, коли ви робили внесок, він давав жувальну гумку "Базука".
Я не бачив жодного банкомату,
який пригощає жувальними гумками, і дає змогу
відчути себе важливим клієнтом, як це робив пан Ракер.
Це прогрес?
Сьогодні…
… у родинах ми не помічаємо один одного.
Ми сидимо в Інтернеті,
пишемо смски та витріщаємося у телевізор.
Якщо це і є "вікно у світ", то воно мені не подобається.
Тут є люди, до яких ми маємо прислухатися.
Всі у цій церкві.
– Дякую, що прийшли. – Гарна проповідь.
– Радий бачити. – Так, пане, я теж.
Це син моєї сестри, я казав про нього, Рен МакКормак.
– Рен, ласкаво просимо у Бомонт. – Як справи?
– Ми раді, що ти з нами. – Дякую.
Тобі сподобається школа Бомонта.
Якщо я не помиляюся, випускників цього року найбільше за всю
історію школи.
Роджере! Йди сюди!
Скільки у цьому році випускників у школі?
– 220, якщо нікого не виключать. – Роджер – директор школи.
– Привіт. – Чекай… Ти граєш у футбол?
– Нам потрібен нападник. – Це факт!
Але якщо хочеш грати за нас, пам'ятай: маєш бут чистим,
не влазити у халепу. Я чув, у тебе вже є проблеми із законом.
Що?
Не знаю, як в Бостоні, але у нас є закон, що забороняє
гучно слухати музику.
Ти жартуєш. Його затримали за гучну музику?
Аріель! Познайомтесь з моєю донькою, вона теж навчається.
В перший день тобі знадобиться друг.
Це Рен МакКормак. Від завтра він ходитиме у школу.
– Привіт. – Привіт.
– Тато? – Так, люба?
Нам з Расті треба доробити проект на завтра,
ми працюватимемо допізна. Я залишуся у неї.
– Гаразд? – Залишитися? Це необхідно?
Расті! Ми ж працюватимемо весь вечір?
Точно. Якнайменше.
– Гаразд, тоді залишайся… – Дякую, татусю. Бувай, мамо.
Ходімо.
Залишається два кола і лідирує машина номер 44,
Чак Кренстон!
КРЕНСТОН ШВИДКІСНІ ПЕРЕГОНИ
Гонщики проходять останній поворот…
У нас є переможець!
Машина номер 44, Чак Кренстон,
він пересік фініш!
Вітаємо Чака!
Так! Він переміг!
Так, сонечко!
Чак Кренстон 44
Так, любий!
Шановні глядачі, він сьогодні- подвійний чемпіон.
Вітаємо Чака Кренстона! Молодець, Чак!
Біжи нагору, бери прапор і повертайся до мене!
Давай, давай!
Що ти робиш? А ну повернися та віддай!
– Аріель, що ти коїш? – Мерщій, мала!
Отак, давай.
Чак Кренстон! Мені байдуже, що твій батько – власник стадіону,
негайно забери цю дівчину звідси!
А ти піймай мене, діду! Ризикни здоров'ям!
Повернися! Ти ж там вб'єшся!
Привітаємо ще раз подвійного чемпіона дивізіону.
Аплодисменти Чаку Кренстону!
Дякуємо, що прийшли на автодром Кренстона.
– Расті! – Сподіваюся, вам сподобалося.
Расті, я з тобою розмовляю.
Знаєш, іноді дивишся новини і бачиш, що хтось вбився на смерть
– через власну дурість. – Боже, ти знову про це?
Я не хочу бути дурною подружкою, яка це побачить на власні очі.
– Він не повинен був цього робити. – Тож ти мене що, кинеш?
я?
Тебе кину?
Я не розумію, що з тобою відбувається.
З тих пір, як Боббі…
– Я сама доїду додому. – Доїдеш сама.
Жовтий прапорець!
Може, не треба поспішати?
Ти хочеш, щоб хорист надів тобі обручку на палець?
Зі мною такого не буде, донька священика.
Годі. Я цього вже наслухалась, а від тебе такого не очікувала.
Я гадав, що все буде простіше.
Так?
Я твій чоловік.
Ти… ти моя бунтарська дитина.
Я не дитина.
Доведи.
Закрий двері.
Давай.
Ти весь день ображатимешся?
Я вже вибачилася.
Сьогодні понеділок, час починати спочатку.
– Ти ж мене любиш! – Звісно, люблю!
ЛАСКАВО ПРОСИМО ДО ВИЩОЇ ШКОЛИ БОМОНТА
ВИЩА ШКОЛА БОМОНТА
Це новий хлопець, з яким познайомила мене мама біля церкви?
Так, це він. Він нічогенький.
– В тебе всі нічогенькі. – Я знаю, але він точно нічогенький.
Вдягнувся для першого дня у школі. Який він гарний!
Боже милий, Расті. Ходімо.
Ти бачила його краватку? Вона мені подобається.
– Прикольна краватка. – Расті.
Я серйозно кажу. Не вір тому, хто скаже, що це не так.
Дякую…
– Расті. – А ти Аріль, так?
Аріель.
– Аріель. – Молодець.
Ви назавжди у нашому житті.
Гей, дивись, куди преш, красунчик.
– Пробач, я тебе не помітив. – Це як водити машину.
Тримайся у потоці, бовдур.
Якщо б не твій камуфляж, я б тебе помітив.
Вдягни помаранчевий жилет, бо мисливці тебе вполюють.
Помаранчевий жилет? Я помаранчеве не ношу.
Я не вболіваю за Теннессі. Я за "Бульдогів".
Звідки ти, жартівник?
Я жартівник? Ти б себе послухав.
Я з Бостона.
Массачусетс?
– Це ж в США? – Ага, десь таке читав.
Здорово, чуваче! Я, Віллард.
– Я Рен. МакКормак. – Радий знайомству. Дай подивитися.
"Література та композиція". Це – туди. Ходімо зі мною.
Тобі ще гидоти про краватку не казали?
– Ні, та ще не вечір. – Перша група, на старт…
Пригніть голову! Голову вниз!
Я тобі надеру дупу, чуваче.
– Які ми круті. – Крутіше за тебе. Точно надеру.
Давай, Віллард!
Попийте водички.
Але не захоплюйтесь!
Зігрійте її в роті.
Два ковтки, і на шведську стіну.
– Вілларде, ти весь червоний. – В мене природний рум'янець.
Рен, це Вуді, наш капітан.
– Радий знайомству. – Як справи?
Минулого року ми вийшли у фінал по регіону. їздили в Алабаму.
Щастя поза край.
– А ти за кордоном був? – У Алабамі, якщо це враховується.
Ні. Не враховується.
Минулого року я був у Росії з командою з гімнастики.
Ми з Москвою типу міста-побратими.
Ага, Росія… Мені вона не подобається. Нудно там.
А ти чув про російських дівчат?
Так, від бородатих до неймовірних красунь.
Справді? Я особисто знав красунь.
Дві дівчини з російської команди.
вивели мене з номеру вночі. І вони зовсім не бородаті.
– Вони курилися. – Курили? Що курили?
А, тобто гарячі, аж курилися? Пробач, продовжуй.
Ми пішли у клуб. Там волала музика. Темно, хоч око вирви.
Я нічого не бачив, окрім двох гарячих дівчат, що танцювали зі мною.
– Ми всю ніч танцювали. – Очманіти. А потім що?
Слухай. У нас на Півдні не можна почати історію про секс
втрьох та не закінчити її.
Давай, кажи вже.
Дівчата дуже гнучкі.
Вони завели мене в туалет. Одна засунула язика мені в горлянку,
а інша сіла верхи на мене. Вона ж гімнастка, чемпіонка.
У неї неймовірно пружний верх.
Вона роздряпала мені спину, зірвала з мене одяг.
А її подруга шепотіла мені в ухо: "Херня".
– Хер… – Херня.
– Так.
– Що за херня? – Бо все це, херня.
А чого вона так?
– Ти мені набрехав, чи що? – Ага. Ще й як.
Але ми справді танцювали.
Танцювали, як скажені.
Ти підступний.
МАЙСТЕРНЯ
Ти раніше так працював? Знаєш, що таке прес?
Ні. Не бачив в житті.
– Звідки ти? – Бостон, Массачусетс.
Тебе там чомусь корисному навчили?
Я сподівався, мене тут трьом речам навчать.
Яким?
Читати, писати та бути селюком.
Тебе тут все дістало.
Ти молодий, з великого міста, ще й розумник.
В четвер вийдеш?
Так. Так, пане!
Писати та читати я тебе навчу,
а селюком бути вчися сам.
Погазуй трохи.
Так, добре. Глуши.
А що з донькою священика? Чому вона так поводиться?
Вона була нормальною дівчиною.
А зараз – відверте стерво. Наділа такі джинси, що
покладеш монетку у задню кишеню й буде видно,
орел чи решка.
А що? Ти її хочеш?
– Ні. – Хочеш.
Мені просто цікаво. Я не хочу ні спати з нею, ні на танці запрошувати.
Це не просто, бо це заборонено.
Що? Спати з донькою священика?
Ні, неповнолітнім заборонено танцювати.
Ти здурів.
Чекай. Ще раз.
Ти жартуєш. Танцювати протизаконно?
Так, чуваче. У нас таких законів хоч греблю гати.
Навіть бандану у школу не можна вдягти, бо подумають, що я бандит.
А якщо лице спітніє – втирайся рукою.
Слухай, як можна без бандани у цій країні?
То що, у школі не буде випускного?
Ну… буде осінній бал.
Його проводять наші церкви.
І все місто слідкує, щоб ти
танцював не ближче за 15 сантиметрів до партнерші.
А для мене ще пару сантиметрів додають.
А один танець тебе змушують… Змушують танцювати з матір'ю.
Це все знищує.
Школи не допускають танців на своїй території.
Вони… Не хочуть брати відповідальність.
За що?
П'ятеро випускників розбилися, їдучи з танців,
і тоді все місто сказилося.
У всьому звинуватили алкоголь, музику, танці.
А потім всі почали думати, що танцювати – гріх.
Але ми говоримо про закон, так? Не про пекло та рай?
Ти скажи це Муру. Я – суперкачок, я – суперкачок!
Привіт, чуваче.
Старлайт
Привіт, Вуді.
Привіт, як справи?
– Привіт, Рен. – Як справи, друже?
– Нормально. їсти хочеш? – Так. А що тут є?
Начо, хот-доги, гамбургери.
Пиріг фріто.
Ти справжній мачо? З'їж халапеньйо.
– Забери руки від мого пирога! – А йому можна?
Ти не знаєш, де його руки були.
Вуді, подивись надвір. Копи все ще там?
Звалюють.
– Дядя Клод, що тут для мене? – Девід Баннер.
Не шаленійте там.
Побачу поліцію – скажу.
Мені не потрібні штрафи, а тобі візит у поліцію.
– Тебе забирали за танці? – Двічі.
Ще раз, і він вилетить з команди.
Починаємо. Вмикай!
ЗАКУСОЧНА
– Копи поїхали. – Починаємо.
Починаємо!
– Все чисто! – Ходімо!
Розійдіться.
Отакої.
– Вуді! – Вуді!
Ти диви!
Це я розумію. Супер.
Тобі це подобається? Дівчата, що рухаються, як повії?
Нормально, чого ти.
Ходімо.
Так, чуваче. їх… їх це заводить.
Гей, ти. Ходімо.
Пішли танцювати.
– Давай! – Я не танцюю, мені і так добре.
Розважся.
Мої хлопці зараз всім покажуть.
Покажи, як хлопці з міста танцюють.
Давай! Покажи клас!
Отакої! Диви, що робить!
Клод! Там священик припхався.
От зараза.
Поганяти його?
Все, не можеш більше?
Сама влаштовуй йому шоу. А я не хочу.
Увага, увага, Аріель Мур,
підійдіть, будь ласка, до входу в кафе,
на вас чекає ваш батько.
Пов'язали!
Шоу закінчено.
Мама боялася, що ти без грошей. Сказала, що ти тут.
Тато, що у цьому такого. Ми розважалися.
Краще тобі піти додому.
Негайно.
Зараз він відведе її за сарай.
Що це означає?
У неї проблеми.
– Привіт, люба. Ти рано. – Так.
Гарно погуляла?
– Мам, порушила закон. – Аріель. Ми не закінчили.
Аріель!
І… Чому ви не хочете відбути покарання у недільній школі?
Я не вважаю себе кращим за інших, я просто не впевнений…
Гей, Едді? Едді…
Він працює по вихідних У Енді.
Вес. Якщо твоя ласка, називай мене "суддя", гаразд?
– I капелюха зніми. – Пробач, суддя Едді.
Прояви трохи милосердя. Він просто гучно слухав музику.
Як ти слухав "Лінкін Скінред"
у старій "Імпалі", на якій ми ганяли.
Пам'ятаєш… суддя?
Нехай Енді підтвердить його зайнятість.
– А зараз… – Так, обов'язково!
– Я можу повернутися до майстерні? – Покарання відстрочено.
Боже. Синку, тобі пощастило.
Не всі можуть такого домогтися у нашому місті.
Справді? Якщо ви з суддею такі приятелі, то
може він пояснить мені сенс заборони танців?
І відокремлення церкви від держави?
При чому тут церква?
Вона у нас головна.
Я тебе дещо спитаю.
Якщо у неділю футбол і ти хочеш купити пива, це можливо?
– По неділях пиво не продають. – Чого?
Через церкву.
У Бостоні можна, чому заборонено у Бомонті?
Неділя – день Господа.
Якщо хочеш пити пиво у день Господа, купи пиво у день пива.
У суботу.
Так в Біблії написано, якщо ти мені не віриш.
Розділення… Господа та пива.
Бог так сказав, я вірю. Все владнано. І заткнися.
Гей, МакКормак!
Привіт. Аріель?
Чак Кренстон запрошує тебе завтра на автодром.
– Приходь о 14:00. – Гаразд. І що буде?
– Приходь і побачиш. – А якщо не прийду?
– Пропустиш найцікавіше. – А чого він тебе прислав?
Я сама пішла.
Якщо це падло полізе, я його придушу.
– Вілларде, буз рук. – Расті, я не обіцяю.
Не куріть поруч з нею. її татко почує запах
– і не пустить її більше. – Дітлахи приїхали.
Танцюрист.
Ти прямо шоу вчора влаштував.
Тому і запросили тебе. Може, ще раз нас розважиш?
Чак, ти чув? Він займався гімнастикою.
Гімнастикою?
Тю… Я гадав, це лише для гомиків.
А я гадав, лише козли ще вживають слово "гомик".
Ось тобі.
А може ти…
… на цьому станцюєш?
Отже… Ми ганяємо на автобусах. Кожні вихідні – гонки на виживання.
Трек у вигляді вісімки.
Є два небезпечних моменти: повороти та перехрестя.
Загальмуєш – отримаєш під зад.
Відірвешся – отримаєш від останнього.
Ну що, міський? Готовий поганяти?
Я водив такий одного разу… Це не легко.
Веди легко, не сіпайся.
Якщо запалає, стрибай одразу.
– I розслабся. – Якщо щось не так – дави на гальма.
На гальма. Скажи йому.
– Я сказав. – Дави на гальма.
– Давай, щасти тобі. – Гей, чуваки.
Це ж небезпечно? Ми можемо вбитися?
Ми? Блідолицій, ти здурів. Я туди свою чорну дупу не припхаю. От хворий.
Куди я лізу?
Гей, курчатка! Вітаю всіх на автодромі Кренстона!
Нічого собі! Ти накурився.
Не кажи мені, що мені вже досить.
Гарний день для гонок…
Я не сказала, що досить. Я сказала, що ти багато куриш.
Якщо хочеш когось повчити, піди скажи своєму солоденькому заводити авто.
Перше коло – тренувальне перед зеленим прапорцем.
Заїзд на три кола до фінішу, або поки не лишиться хтось один.
Панове, заводьте машини!
ВЕСЕЛА ЗОНА
Поїхали!
Наш герой Чак Кренстон їде на автобусі під назвою "Гори у пеклі".
Ти на моїй території, шмаркач!
По зовнішньому колу на "Веселій зоні" їде Рен МакКормак.
"Весела Зона", вперед!
Керолайн та Рассел позаду всіх.
Де зелений прапорець?
– Імпровізуй! – Ми наближаємося до місця старту,
– чекаємо на зелений прапорець. – Неймовірно.
Ніфіга собі, донька священика!
Зелений прапорець! І… на старт!
Давай, Рен! Вперед!
– Давай, Рен! – Вперед!
Перший поворот. "Весела зона" ледве долає його.
Тримайся!
Чак Кренстон попереду, Рассел у нього на хвості.
Керолайн та МаКормак йдуть поруч, б'ючись за третє місце!
Цьом-цьом, солоденький!
Вона його порве!
"СКАЖЕНИЙ ЗОМБІ"
Четвертий поворот.
Ось вони, наближаються до перехрестя!
– Гальмуй! – Хтось має зупинитися.
Гальмуйте!
– Бережись, краля! – От лайно!
– Керолайн врізалася у стіну. – Пробач, мала.
Рассел! Ти гівнюк!
Рассел та МакКормак б'ються за друге місце.
Зараза!
У нас феєрверк! Боже, благослови Америку!
Я горю.
Чак Кренстон лідирує на останньому колі!
Щось самотньо тут!
О, тут запекле протиборство.
Не грайся зі мною, шмаркач.
Хто поступиться? Хто?
Хтось має поступитися.
– Яка фігня. – Ні, ні, ні. Чорт забирай!
Чак вибуває. МакКормак лідирує!
Так!
Вогонь! Він горить!
Чорт забирай!
– Гальма відмовили! – Стрибай! Негайно!
Ми заберемо тебе, тримайся, Рен!
Боже милий!
Чуваче, в тебе автобус палає!
– Я не жартую! – Зупиняй автобус!
– Дави на гальма! – Педаль заклинило!
– Роби щось! – Стрибаємо!
Стрибаємо! Геть звідси!
Рен, стрибай негайно!
Так, пане! Підпалюй!
– Все гаразд? – О Боже мій!
Ось тобі!
Здуріти можна! Треба ще спробувати! От кайф!
Чак оскаженів, коли програв гонку.
Ти його улюблений автобус розніс.
Отакої… Бомонт нудний.
Ти і сам це знаєш, так?
Я був у Чикаго. У Сент-Луїсі.
У декількох клубах у Нью-Йорку.
– Як і ти. – Справді?
Ага.
Гей.
Ти травку куриш? Я курю… щодня.
Якщо хочеш, можемо покурити після школи.
Міська миша у гостях у сільської…
Покайфуємо!
Чому ти думаєш, що я такий, як і ти?
Чекай.
Ось тобі, на доріжку. Може, ще дати?
– Не треба мені цього. – Та бери. Це круто.
Я кажу, не треба. Забери…
Можемо викурити прямо зараз.
– Серйозно кажу, не треба. – Гей, ви!
– Що це? – Ви про що?
У вашій руці. Дайте подивитися.
Юначе, зупиніться.
Стій, кажу!
Стій!
Відчини двері!
Відчиняй!
Рен, я цього не терпітиму у своїй школі.
Що ти можеш сказати у своє виправдання?
А треба щось казати? Я займався гімнастикою три роки.
Нас перевіряли на наркотики. Якщо б я курив траву, мене б вигнали.
– У нього був "косяк"… – Ви знаєте, як він виглядає?
Ти збирався викурити чи продати його?
Пан Паркер каже, що з тобою був Річ Сойєр.
– Я цього виродка не знаю. – Гей! Обережно з висловами.
Рен, давай відверто.
Це був "косяк" Річа? Скажи мені.
Я не вживаю наркотиків.
Можете мене перевірити. І коли це підтвердиться, я
подам до суду на цього чувака, що вдерся до мене у туалет!
Це огидно!
Отже… Доказів у нас немає,
я тебе просто попереджаю.
Рен, ти маєш дещо зрозуміти.
Життя – не велике свято.
Мені байдуже до гучної музики, але марихуана – це погано.
Синку, послухай мене.
Я знав твою маму.
Так. Я знав Сенді.
У ній була бунтарка, як і в тобі.
Втекла на північ, щоб жити красиво,
але отримала…
– … неочікувані проблеми. – Неочікувані проблеми.
Неочікувані проблеми, це, по-вашому, я.
Так?
Вірте мені, чи ні. Підозрюйте, арештовуйте, мені начхати.
Але зробіть мені ласку:
ніколи не згадуйте мою матір, зрозуміли?
Гей!
Нехай собі йде.
Гей, МакКормак.
Куди ти несешся?
Ти мене ігноруєш чи що?
Намагаюся щосили!
Массачусетс, так?
Гучно слухаєте музику, пане МакКормак.
"Гучно слухаєте музику, пане МакКормак."
Так! Пішов до біса, козел!
Не грубіянь, синку.
Спробував би ти так у Бостоні, нікчема!
– Я цього не терпітиму, Рен. – Стули пельку! Зараз я говорю!
Тільки не в моїй школі.
Пан Бовдур, пан Поганець! Пан Тупидло!
Зі своєю доброчесністю!
Годі прикидатися, що знаєте мене!
Годі прикидатися, що знаєте маму!
Ви не знаєте, який біль вона відчувала щодня.
Що ви в біса знаєте! Ніфіга!
– Що ти тут робиш? – А ти тут що робиш?
– Я гадав, що я сам. – Тільки не у цьому місті.
Тут повсюди очі.
– I що це було? – Ти про що?
Про це.
Пару випустив. Ти, певно, інакше розряджаєшся.
Ти вважаєш мене повією?
У тебе непоганий досвід.
– А де містер швидкість? – Ти про Чака?
Я не його власність.
Хочеш, покажу дещо?
Це шкільний альбом.
Я не знаю, коли це почалося, може, років з 10 тому.
– Що це таке? – Пісні.
Цитати з книжок.
Вірші. Музика, яку заборонено слухати.
– Що тут роблять? Зависають? – Так.
Може і ще щось.
Гадаєш, я провінціалка?
Я гадаю, що Бомонт – провінція.
Правда? А ти проживи тут все життя.
Але все зміниться.
Я поступлю у коледж.
Я подала папери, а тато про це не знає.
Ніхто так не хоче поїхати з Бомонта, як я.
Поцілуєш мене?
Колись.
Що за "колись"?
Ти хочеш цього прямо тут? Гаразд.
Та я не хочу після цього відчувати, що я останнє лайно.
Це для Чака нормально.
А не для мене.
Ти чув?
Ходімо, мерщій!
Куди ти?
Іноді, після футболу…
ми всі приходимо сюди, і коли іде потяг,
ми поводимося, наче божевільні.
Або…
… граємо на нервах.
Ти хочеш потрапити під потяг?
Можливо.
Припини.
Зійди з колії.
Аріель! Зійди з колії!
Як я можу встановлювати комендантську годину для молоді,
якщо її немає у моєму домі?
Ти пила?
Я не пила, не палила, не танцювала,
не читала заборонених книжок, я просто запізнилася.
Хто тебе привіз?
Рен МакКормак.
Я не хочу, щоб ти з ним була.
– Чому? – Бо він проблемний.
"Людина, що від жінки народжена, короткоденна та повна печалями"…
Йов, глава 14, Біблія.
Юна леді, ви обурливо поводитеся,
і це почалося відтоді, як приїхав МакКормак.
Повір, татусю, найменш за все тобі слід хвилюватися через Рена.
Поринемо у міське життя,
ковбої.
Очманіти! Гігантський клуб!
Так. Більший за весь Бомонт.
Я хочу випити. А ви розважтеся.
– Ходімо. – Я хочу з тобою.
– Потанцюй зі мною. – Я не танцюю. Я дивлюся.
– Ти так завжди. – Мені і так добре. Я краще вип'ю.
Ідіть, танцюйте, розважайтеся.
– Іди потанцюй з нею. – Вілларде.
Що з тобою, га?
Ми сюди дві години їхали. Ти так і стоятимеш тут, як бовдур?
Я не танцюю. Дійшло? Не танцюю.
Не вмію я.
Взагалі не вмію.
Це сільський груповий танець. Мрія білої людини.
Ходімо.
Раз, два, три, чотири, п'ять, шість, сім, вісім.
– Перепрошую, пані? – Вас треба навчити?
Залишиш мене у дитсадочку, а сам підеш до дівчат?
Вивчи пару рухів, і йди до нас.
– Я в тебе вірю. – Ага.
– Приєднуйся. – Як скажеш.
Я спочатку вип'ю.
У вас тут дівки ходять з бокалами поміж цицьок?
Ні, пане, такого немає.
То заведіть.
Один, два, три. Добре.
– Один, два, три… – От дурня.
– Давай, Вілларде. Це весело! – Я п'ю і не танцюю.
Стоятимеш всю ніч, як бовдур?
Краще просто бовдур, ніж бовдур в танці. Так.
Ти диви.
Гей, ти що робиш?
Гей!
Вона любить танцювати.
Так!
Ти, козел, це моя дівчини, прибери лапи!
Вілларде, ми просто танцювали!
Ти вдягла мій капелюх та танцюєш з іншим хлопцем!
Це неповага.
Ти б потримав її сумочку та мені за пивом збігав, бовдур.
А може тобі краще зуби вибити, щоб ти відвалив звідси?
Вілларде, не треба. Ти ж його навіть не знаєш.
Якщо ти, козел, вмієш рахувати, то тікай,
поки я рахую до трьох! Раз!
Віллард!
Дорогенька, потанцюй зі справжнім хлопцем.
Тварина!
– Все трапилося так швидко… – Тебе вирубили.
Я його по-людськи попросив залишити мою дівчину.
Мені моторошно на цьому мості.
– Віллард! – Пробач.
– Ви про що? – То міст Кросбі.
Бачив фото у школі?
З підлітками, що розбилися.
Вони розбилися тут.
Мій брат віз їх додому.
Вони втратили управління та врізалися у фуру.
їм було по 17. Двоє були у збірній, Ронні Джемісон та…
Та мій брат. Боббі.
Він би сподобався тобі.
Я захоплювалася ним.
Він був моїм героєм.
А зараз, згадуючи його, я згадую цей міст.
З чотирьохдверних у нас "Мазда", "Ніссан", "Кадиллак".
Невеликий пробіг, гарний стан. Перепрошую, я на хвилинку.
Добридень, преподобний!
Добрий ранок.
Вам змінити мастило?
Ні, Вес. Я не з приводу машини. Я тут через дочку.
Гаразд.
Чарлі, покажи Кейтлін "Кадиллак".
– Гаразд. – Гаразд?
– Ходімо сюди. – Хочете присісти?
Вес, твій небіж недовго у місті.
Кожному потрібен друг, але
мені не подобається, що він переслідує Аріель.
Переслідує?
Так. У тебе ростуть доньки,
гадаю, Вес, ти мене зрозумієш.
– Як батько батька. – Я не думаю…
Скажіть мені, що він накоїв?
У нього, здається, проблеми у школі.
Проблеми з наркотиками.
З наркотиками.
Хто вам сказав? Роджер? Він про всіх капості каже.
І це не через те, що він хоче, щоб я вивіску зняв.
Не має значення, хто це сказав.
Я не хочу, щоб моя донька була під таким впливом.
Впливом?
Отче, а ви бачили, як помирають від лейкемії?
Дуже повільно та некрасиво,
а цей хлопець бачив, як помирала його мама, і був сам з нею.
Його татко втік, коли дізнався. Пальцем не поворухнув, щоб допомогти.
Коли вона захворіла, він пиячив. Про неї дбав Рен.
Може ви вважаєте, що Рен недостатньо гарний для вашої доньки,
але, отче, я б так не думав.
Отже…
Я просто хотів все з'ясувати.
Побачимося у церкві.
Неймовірне місто!
Я приводжу Аріель після комендантської години,
а Мур приходить з погрозами до до мого дяді.
Так. Справа у твоїй пихатості.
– У пихатості? – У пихатості.
Ти завжди лаєш наше місто.
Так, воно маленьке, але у нас є супутникове ТБ та мобільники.
– У нас є прогрес. – Тільки не треба про прогрес.
Я тут два місяці і не побачив жодного конкурсу мокрих майок.
Так. Не розумію, чого їх немає.
– Але я ні при чому. – Певно, якісь безглузді закони.
Я тобі так скажу. Якщо ти напишеш петицію, я підпишу.
Якщо ми не можемо дивитися на жінок без бюстгальтерів у Бомонті –
– терористи перемогли. – Непогана ідея.
Треба написати петицію.
Оспорити закон, що забороняє танці.
А чому б і ні? Ми й самі їх можемо організувати.
Я не про танцюльки з пияцтвом та оргією.
Гарна ідея!
Я говорю про нормальні танці.
Не у церкві, де всі дивляться.
Можна потанцювати у в'язниці.
Те, про що ти говориш, – протизаконно.
Закони можна оспорити.
– Вони не остаточні. – А 10 заповідей?
– Що ти на це скажеш, розумник? – Це я – розумник?
Припини!
Стоп! Не влаштовуй тут шоу мокрих майок!
Ціна ліцензії на собаку виросте з 10 до 15 доларів.
Собака з ліцензією – щасливий собака.
Вони тільки закінчили.
Якщо хочеш виступити – зараз саме той час.
Зараз ми готові розглянути інші питання та пропозиції.
Виходьте на трибуну та назвіться. Є бажаючі?
Засідання скінчено!
Елеонор нагадала мені, що ми запрошували тебе та Вай
у неділю на обід.
– Тож, якщо ви не проти… – Це було б гарно.
Преподобний Мур! Я Рен МакКормак. Небіж Веслі.
Слухаю, Рен. Я знаю, хто ти.
Я не сумнівався. Ви з Весом розмовляли.
Це була розмова з твоїм дядьком,
вона не для твоїх вух.
У цьому місті завжди так.
– Як у приказці про дітей. Як там? – Що їх треба бачити, та не чути?
Так, я хотів сказати вам, що я збираю підписи під петицією, що
оспорить заборону на танці.
Я хотів прояснити свою позицію.
Що ж… На все добре, Рен.
– Поєдинок з проповідником! – Ти справжній термінатор.
Слухай мене.
Я відстою цю справу перед міською радою,
а ти навчишся танцювати.
Ти нікому не скажеш?
Ні, я не скажу.
– Я серйозно. – Я обіцяю. Повторюй за дівчатами.
Вони все вміють.
– Вуді, щоб в команді не знали. – Ніхто не дізнається.
Всі знатимуть.
… три, чотири. Раз, два, три, чотири.
Тобі потрібно відважитися.
– Давай, відважуйся. – Не відволікайся. Зосередься.
– Зроби це. – Відчуй.
Так, правильно.
– Відчуй це. – Покажи мені, на що ти здатен.
Добре, рухайся.
– Не крути стегнами. – Не так сильно.
І пострибаємо!
Так!
Не тушуйся!
Стрибай, стрибай.
Давай, стрибай, Вілларде.
Давай, пружинь, як гангстер.
Давай, Віллард, гангстер.
Гей, гей, гей, гей.
Гей! Що таке, чувак! Ти чого? Зараз отримаєш!
Гей, ми просто танцюємо.
– Я можу допомогти? – У вас є міські архіви?
Міські закони? Щось таке?
А навіщо вони вам?
Хочу почитати. Цим в бібліотеках займаються, коли кайф не ловлять?
ЗАКОНИ МІСТА БОМОНТ
СПИСОК ЗАКОНІВ МІСТО БОМОНТ, ДЖОРДЖИЯ
петиція суспільний протест
Ганяємо м'яч по полю!
Два! 42!
Віллард! Якого біса ти робиш!
Два круги полем негайно.
ПРОТИ ЗАБОРОНИ НА ТАНЦІ Голосуйте за танці!
Так! Давай!
Вперед, Віллард!
Давай, Віллард!
ПРОТИ ЗАБОРОНИ НА ТАНЦІ Голосуйте за танці!
Гарно!
Привіт. Це три очка чи два?
Жодного.
Збирати підписи легко, але
написати промову…
Ніяк не виходить.
Ти й моїх доньок підписав.
– Пробач. – Та нічого.
Нашій родині трохи активності не завадить.
А як щодо дядька Веса? Він схвильований, здається…
Ну…
Веслі продає машини під час кризи.
Тому він і хвилюється.
А чому танці такі важливі для тебе?
Коли пішов тато… Я не здивувався.
Я не думав, що можу на нього покластися.
Ми були з мамою.
Вона була сильна.
А коли вона захворіла, настала моя черга бути сильним.
Я гадав, якщо ми слухатимемося докторів,
робитимемо, що вони говорять, то все може налагодитися.
І може, їй стане краще.
Але не стало.
І вся праця була марною.
Але з цим… Я гадаю, я можу щось зробити.
Я маю використати цей шанс, змінити все.
Мені потрібен цей шанс.
У мене все… вийде.
Інакше я просто зникну, як всі інші.
Можна подивитися петицію?
Мій голос за тебе, Рен МакКормак.
Мама тобою б пишалася.
Ти так і мовчатимеш?
Ти не сказала мені нічого, що б я не знав.
У мене є очі і вуха. Так.
Тоді я сама скажу.
Так.
Спершу ти захоплювалася гонщиками, а тепер – гімнастами, що танцюють?
Це смішно.
Я бачив, як ти дивишся на нього.
Чекаєш миті, щоб впасти та
обійняти його своїми тонкими ногами.
Мені остогидло, що ти мішаєш мене з брудом!
Гей!
Чи так я ставився для тебе?
Як до шльондри, яку я трахаю по вихідних?
Хоч ти так себе й поводила.
Знаєш, що?
Те, що ти донька проповідника не дає тобі права поводитися, як шльондра.
Аріель…
Йди додому до татка!
Я нормально до тебе ставився! Краще, ніж ти заслуговуєш!
Мені це лайно не потрібне.
Пішла ти до біса!
Ах ти сучий син!
Стій! Що ти…
Скажена хвойда…
Не чіпай мене!
З нею Вай.
Дитино моя. Не хвилюйся, мій янгол.
Цей сучий син.
Обережно, тато, ти у церкві.
Поглянь на мене. Поглянь.
Подивись на мене.
Це зробив Рен МакКормак?
– Відповідай! – Давай заспокоїмося.
– Ми навіть не знаємо, що сталося. – Нашу доньку жорстоко побили.
Я дзвоню в поліцію. Нехай на нього вдягнуть наручники.
Ти в усьому звинувачуєш Рена.
Так само, як звинувачував Боббі.
Що?
Боббі все життя хотів, щоб ти ним пишався.
Він гарно вчився.
Ходив по неділях до церкви,
і нехай простить його Господь, за те, що він один раз помилився.
Зараз ніхто не пам'ятає добре про Боббі,
всі згадують ту кляту аварію!
Чому в школі немає танців? Через Боббі!
Чому у нас комендантська година? Через Боббі!
Боббі звинувачують у всій цій фігні!
Ти можеш говорити нормально?
– Поговоримо не тут. – Чому? Хіба це не моя церква?
Хіба не тут ми говоримо про свої проблеми?
Пройшло три роки, може час вже поговорити про це?
Я так заплуталася.
Я зовсім втратила розум.
А ти не бачиш! Тобі це байдуже.
Мені не байдуже.
Нам не байдуже.
Ти просто не розумієш, що все, що ми робимо,
це для твоєї ж безпеки.
Припини! Ненавиджу, коли ти розмовляєш зі мною, як з дитиною.
Подобається тобі це чи ні, ти і є моя дитина!
Я вже не цнотлива!
Будь ласка… Будь ласка, тільки не кажи так тут.
А що ти зробиш? Вигадаєш ще один закон?
Це не втримало його від того, щоб залізти мені під спідницю!
Шоу!
Давай ловити парубка, що підбив мені око,
бо у Бомонті дівчат не б'ють, чи не так, тато?
Аріель, будь ласка.
– Пробач, я не хотів! – Лишайся тут.
Ти і так вже наробив.
– Де вона? – У Расті.
Не знаю, що на мене найшло. Я в житті нікого не вдарив…
Ви з нею схожі.
Висловлюєтесь, коли стає дуже погано.
Я розумію, що ти хотів зробити.
Ти хотів втримати це місто та захистити наших дітей.
Але законів забагато, вони прийняті поспіхом.
Тоді загинули й інші діти.
– Я відчував, що я мушу… – Ти мусив виховувати доньку.
Я була дружиною священика 21 рік.
Я тебе у всьому підтримувала.
Я мовчала.
Я вважаю тебе прекрасним проповідником.
Але наодинці з собою тобі є про що подумати.
Твій старий багато в чому не правий, але він молодець, що засадив Чака.
Я хочу скоріше про це забути.
Я тобі дещо принесла.
Біблію?
Це не просто Біблія. Це моя Біблія. Вона в мене з семи років.
Я відмітила деякі сторінки. Можуть знадобитися для виступу перед радою.
Це неймовірно.
Справді.
Ти сказав, що колись мене поцілуєш.
Казав.
А "колись" може бути сьогодні?
ТАНЦЮЙТЕ ДО УПАДУ
Який план? Вийдеш та станцюєш?
Шкода, що не все так просто.
Оголошую збори відкритими. Перш, ніж ми почнемо,
я хочу вам нагадати, що це офіційні збори.
Офіційні муніципальні збори. Ніяких порушень.
Хто хоче виступити.
Мене звуть Рен МакКормак.
Я хочу виступити від імені старшокласників Бомонта
з проханням, щоб заборону танців у межах міста
– було скасовано. – Так!
Більше попереджень не буде.
Роджер, можна я відповім пану МакКормаку.
Будь ласка.
Рен, окрім алкоголю, наркотиків,
непристойної поведінки, яка завжди супроводжує
подібні неконтрольовані розваги, найбільше, що нас
непокоїть зі всього цього,
це духовна зневіра.
Танці, музика
викривляють життєві настанови молоді.
Може вам і смішно, але я глибоко впевнений,
що танці можуть бути руйнівними.
Окремі стилі музики теж.
І я гадаю, що більшість людей
зі мною погодяться.
Давайте проголосуємо.
– Прошу всіх, хто проти… – Я перепрошую.
Ви навіть не дали мені висловити свою думку…
– Ви маєте дати йому слово. – Прошу зберігати порядок.
– Це не правильно! – Пане МакКормак.
Я більше не терпітиму вашої поведінки.
Хочу нагадати, що ми говоримо про наше місто.
Перепрошую, пане Данбар.
І щоби ви могли приймати участь…
Роджер! Годі!
Я гадаю, пан МакКормак має право висловитися.
Три роки тому, коли сталася ця трагедія, мене тут не було.
І не мені оплакувати тих, хто загинув, бо
я їх не знав.
Та це не означає, що я не думаю про них щодня.
Як і інші школярі у Бомонті,
я кожного дня бачу їхні фото у школі.
І кожного разу, коли я їх бачу, я розумію, наскільки дорогими
вони були і як раптово пішли.
Я знаю це… з власного досвіду.
Три роки тому ви затвердили десяток законів,
щоб захистити дітей Бомонта.
І з батьківської точки зору вони дуже справедливі.
Але моє право танцювати…
… де я хочу, коли я хочу,
як я хочу, це моє право, яке ніхто у мене не забере.
Бо я його маю.
Зрозумійте, у нас небагато часу.
Скоро ми станемо такими ж, як і ви.
У нас будуть робота, рахунки та родина.
І ми дбатимемо про наших дітей,
бо це і є сенс батьківства.
Піклуватися. Я це розумію.
Але ми теж хочемо жити.
Слухати гучну музику, поводитися, як ідіоти.
І робити помилки.
У Псалмі 149 сказано:
… "Моліться Господу.
Співайте до Господа нову пісню.
Славте ім'я Його в танці."
У кого є Біблія,
відкрийте Другу Книгу Царств, вірш 14.
"Давид… Давид танцював перед Господом…
Давид, що стрибав та танцював перед Господом."
Висловлював любов до Бога, любов до життя.
Як? Танцюючи!
Саме це і ми робимо.
Еклезіаст каже: "Всьому свій час під небом.
Час плакати.
Час жалітися.
Час танцювати."
Це наш час.
Закон цей був потрібен у минулому, але не зараз.
Дякую.
Дякую, Кріс.
А тебе обійшли.
У Шоу Мура голоси були у кишені.
У тебе шансів не було.
– I що далі? – Нічого. Все скінчилося.
А якщо ні?
Чому б не влаштувати танці у Бейсоні?
Ми живемо у Бомонті. До Бейсона ж їхати з півгодини?
Ти у Бейсоні.
Бачиш вежу? Це ще Бомонт. А далі вже Бейсон.
І фабрика теж.
Якщо Бомонтські пожежники туди не доїжджають, то
довга рука закону точно не дотягнеться.
А як щодо руки преподобного?
Спробуй переконати його, що не буде духовної зневіри.
Може, він й передумає.
Тоді учні підійшли до Ісуса та сказали,
"Чому ми не могли вигнати його?"
А Ісус відповів: "Бо ваша віра слабка.
Якщо б ви мали віру з гірчичне зерня,
і наказали б горі цій перейти звідси туди,
вона б перейшла. По вірі вашій… "
Хто тут?
Я. Рен МакКормак.
Рен.
Я переплутав тебе з кимось іншим.
Мій син сидів тут, коли я репетирував проповіді,
– і я… – У мене так у магазині.
Пробач, що?
Там завжди повно мам.
Вони кличуть своїх дітей,
і раптом хтось починає говорити, як моя мама.
Іноді я ніби справді її чую.
Сядь.
Мій син, Боббі, так раптово залишив нас, що…
Я не можу пригадати, що я йому сказав на останок.
Час жорстокий.
Я думав, що буде день, коли я зможу попрощатися
з мамою.
Але смерть…
… у смерті свій годинник.
Так… ти правий.
Я знаю, що ви проголосували проти танців,
але це не допоможе.
Енді Бімс дозволив нам використати його приміщення.
І з вашого дозволу…
… пане.
Я хочу запросити Аріель на танці.
Я обіцяю вам,
я ніколи нічого не зроблю, щоб образити чи зневажити її.
І нікому не дозволю таке зробити, чорт забирай.
Я не хотів лаятися у церкві, вибачте.
Не ти перший.
Танці для мене важливі, ви це знаєте.
Але ваша донька… Набагато важливіша.
І якщо ви її не пустите, я не піду.
Ви зробите те, що маєте.
Дякую тобі…
Дякую.
Я стою перед вами зі стривоженим серцем.
Я наполягав на тому, щоб захищати ваші життя.
Та зараз я…
… наче батько, в якого перша дитина, батько, що помиляється,
і вчиться на своїх помилках.
І для мене
настала мить, коли я вирішую…
… продовжити чи довірити вас самим собі?
Чи можу я сподіватися, що ви затвердили мої уроки?
Якщо ми не довірятимемо власним дітям…
… як вони можуть заслужити довіру інших?
Мені сказали, що старшокласники Бомонта
хочуть влаштувати танці на складі у Бейсоні.
Будь ласка, помоліться за них разом зі мною…
… нехай Господь спрямує їх почин.
Відкрийте, будь ласка…
– … сторінку 472. – Хто сказав, що чудес не буває?
"Такий, як є, Тобі належу"
– Віллард, поглянь. – Що це?
– Тримай. – Тримайте, піднімаємо.
Давайте, давайте…
Ти виглядаєш просто неймовірно!
Правда? Не дуже просто?
Простота та елегантність – це єдине ціле.
Не можна йти на випускний без квітів.
Мамо! Дякую, вони прекрасні!
– Навіщо ти? – А це не я.
Без червоних чобітків?
Не сьогодні.
– Допоможеш? – Звісно.
Його треба вдягати на руку.
Ти не уявляєш, як мені важко тебе відпускати.
Всі батьки хочуть, щоб діти поверталися живі та здорові.
Я знаю, що тобі непросто.
І я знаю, що я тобі не допомогла.
Я не хочу тебе більше розчаровувати.
Що ти кажеш? Ти мій янгол.
Я завжди тебе любитиму.
Тато, знаєш, що?
Ми танцюємо.
Я хотів сам піднятися…
Що? Що не так?
Ти прекрасна.
– Справді? – Так.
Йди сюди.
Шоу, подивись, які вони гарні!
– Вони подумають, що ми шпигуємо. – А ми шпигуємо. Йди сюди.
Я відкрию двері.
Рен, все гаразд. Я залізу через твої двері.
Зараз я її зсередини виб'ю.
Припини.
Йди сюди.
– Допоможеш? – Так.
– Все нормально? – Так.
Гаразд.
Красиво.
Молодець, Аріель.
Привіт, ходімо.
Гей, Вуді! Нападникам не вистачає мужності.
Підбадьор їх, капітане.
Ходімо.
У коло, хлопці. Бачите дівчат?
Вони не чекають на футбол.
Вони чекають запрошення на танець.
То ви підете у атаку?
Давайте руки!
– Брейк! – Вперед, хлопці.
– Прошу вас, моя пані. – Дякую.
Коли ти сказав, що вдягнеш капелюх,
я не знала, що думати.
Ну і який вердикт?
Ти неймовірно привабливий!
Це найкраще, що ти мені казала.
Я серйозно, красунчику.
Дякую.
Ти обіцяв.
Ніяких бійок.
– Віллард. Ну ти і чмо. – Чого тобі, Чак?
У мене справа до твого друга, пана МакКормака.
Давай без бійок, добре?
Ага. Без бійок.
Вілларде! Як ти?
Заткни його.
– МакКормак! Виходь, хлопче! – Віллард!
Що? Вони перші почали!
Тоді повбивай їх!
Рассел, впорайся там!
Гей, Чак!
Ах ти поганий янкі, я тобі дупу надеру.
Крутий, з чотирма на одного.
Расті! Забери руки від неї.
Виродок, не чіпай її більше!
Сподобалось?
Ось тобі ще!
Так! От свині!
Ще тобі?
Тікай, як боягуз!
Зараз я тобі дам.
Доїздився, гонщик!
– Рен, обережно! – Ах ти покидьок, зі спини?
Дякую, пане Біміс.
А можна поменше боксу та побільше танців?
– А то нудно у вас. – Зараз зробимо.
– Все гаразд? – Так. А у тебе?
Так. Забіяка ти моя. Красуня, ходімо танцювати!
От я йому надавала!
Гей, у нас же вечірка!
Танцюємо! Всі у відрив!
– Потримай піджак. – Що ти робиш?
Відійди, крихітко.
Я не знаю, скільки мені потрібно місця.
ФІЛЬМ ПРИСВЯЧЕНИЙ ГЕРБЕРТУ РОССУ 1927-2001
HQFans.org UKRAINIAN