Zkouška.
Zkouška během titulků, které jsou všem ukradené.
„Jsme obchodníci.
Chceme tam toho svého před začátkem filmu, protože...“
Ale co.
Uvidíte příběh ze světa,
kde lidé neumí lhát.
Tohle je typické město.
Lidé tu mají práci i auta a domy a rodiny,
ale všichni mluví naprostou pravdu.
Neexistuje tu klam, lichotky ani fikce.
Lidé říkají, co si myslí,
a někdy vám to přijde trochu drsné.
Ale nemají na výběr. Je to přirozené.
Dneska nepřijdu do práce.
Nejsem nemocný. Nesnáším ji.
Tvoje dítě je tak ošklivé. Je jako kryska.
Páni! To byl ten největší prd v mém životě.
Co si dáte?
Pokud jste tlusté budižkničemu, asi jako tenhle chlápek,
Mark Bellison,
tak jste osamělí a úplně poslední v řadě.
Jeho osud se však změní ve chvíli,
kdy vysloví první lež na světě.
Ani sám to ještě neví.
Těšte se.
Nepokaž to.
- Ahoj! - Ahoj.
Jdeš brzo.
Masturbovala jsem.
Hned myslím na tvoji vaginu.
Jsem Mark. Jak se máš?
Jsem trochu rozmrzelá.
A deprimovaná a nedávám tomu dneska moc šancí.
Jasně.
Jsem Anna. Pojď dál.
Počkej tady.
Ještě nejsem připravená.
Možná zjistím, že jsem ještě vzrušená,
a potichu dokončím tu masturbaci.
Teď je mi trapné, že jsem přišel dřív.
Otrávilo mě, že jsi tu dřív,
a vůbec, ani se na dnešek moc netěším,
ale já i moje matka se bojíme,
že bych mohla zůstat sama už napořád.
Jasně.
Asi jsi začala masturbovat, když je tu takové ticho.
Říkala jsi, že to zkusíš potichu.
Bojím se, že restaurace, co jsem vybral, není pro tebe dost drahá.
Ve své situaci
si víc nemůžu dovolit.
Vím, že mám na krku 40,
ale moje finanční situace nestojí za řeč.
A můj šéf říkal, že mě asi brzo vyhodí.
Masturbovala jsem.
To mě vzrušuje. Doufám, že dojde na sex.
Nepřitahuješ mě.
Jdeme?
Jo.
- Až po tobě. - Díky.
- Není tak pěkná, jak jsem ji znal. - O čem se budeme bavit?
Dobrý večer. Ohrožujete mě.
Mark Bellison. Stůl pro dva.
Samozřejmě. Pojďte.
Děkujeme.
Díky.
- Plast. - Je mi trapné, že tu pracuju.
- Dobrý večer. - Dobrý večer.
- Dobrý den. - Jste moc hezká.
O to je to horší.
Dáte si na začátek nějaký drink?
- Ano. - Budweiser, prosím.
Já si dám mangovou margaritu
a pak si dám asi ještě tři další.
- Sestra? - Ne.
- Dcera? - Ne.
Nemáte na ni.
Děkuju.
Mám se tě na něco zeptat?
Ano.
Co přes den děláš?
Vstávám v osm,
protože mě ze spánku vyruší budík.
- Prostě se nakloním a vypnu ho. - Vypneš ho.
To je podrobnější, než jsem chtěl.
- Co chceš vědět? - Jen...
- Pracuješ? - Pracuju v kanceláři.
- Co děláš? - Jsem manažerka.
- Baví tě to? - Ne.
Ale baví mě důsledek, tedy peníze.
Pracovní doba je tady dost dobrá za peníze, co vydělám,
a co pak utratím za to, co chci, třeba oblečení, turistiku a koktejly,
i když to není zdravé.
Ale radši bych ty peníze měla bez práce.
Jasně.
Řekni mi ale něco o sobě.
Už toho o mně víš hodně.
Víš, že vypadám dobře, protože, no, vidíš.
Víš, že jsem úspěšná,
protože jsi viděl můj byt a šaty, co mám na sobě.
A víš, že jsem šťastná, protože se usmívám.
- Jsi šťastná pořád? - Většinou.
Někdy nevstanu z postele a jím a brečím.
- Prosím. - Děkujeme.
- Trochu jsem upil. - Dobře.
Takže...
Objednáte si, nebo ještě ne?
Já můžu.
Dám si řecký salát s kuřetem, protože jsem asi tlustá,
ale určitě si zasloužím něco dobrého.
Dám si rybí tacos, to jsem tu měl minule.
Nic jiného neznám.
Skvělé. Nechám to udělat.
Když vám dám číslo, zavoláte?
Ne.
Promiň, to je matka.
Asi zjišťuje, jak to jde. Bude to jen chvilka.
Ahoj.
Ano, jsem zrovna s ním.
Není moc přitažlivý. Nevydělává moc peněz.
Ale je to v pohodě. Je milý. Takový legrační.
Trošku tlustý.
Má legrační tupý nosík.
Jako kdyby ho měl opuchlý.
Jo, ale...
Nebudu s ním dneska spát.
Asi mu nedám ani pusu.
Dobře. Ty taky. Ahoj. Promiň.
Buď bez starostí. Jak se má máma?
- Dobře. - Skvělé. To je...
Díky, že sis se mnou vyšla.
Vím, že na tebe nemám a děláš to jenom kvůli Gregovi
a už tě asi nikdy neuvidím, ale...
Bavila jsem se líp, než jsem čekala.
Ale dokud jsem opilá, nevím, co si o tobě myslím.
- Jasně. - Jo.
Zavolej mi zítra, když se ti budu líbit i střízlivé.
Možná.
Díky za pusu na tvář.
Nemusela jsi to... Jsi moc hezká! Dobrou!
...se používaly před asi 4 000 lety na keltských vozech
a téměř po celé 19. století se nezměnily.
Zdravím, jsem Bob ze společnosti Coca-Cola.
Dnes vás chci požádat, abyste stále kupovali colu.
Určitě ji pijete už léta
a pokud vám pořád chutná,
zase si ji brzy kupte.
Je to vlastně jen hnědá cukrová voda.
Přísady jsme moc neměnili,
takže nic nového, co bych vám řekl.
Ale trochu jsme upravili plechovku.
Jsou tu jiné barvy
a kvůli dětem jsme přidali ledního medvěda.
Cola má vysoký obsah cukru a jako jiné kalorické nápoje
může způsobovat obezitu lidí bez zdravého životního stylu.
To je vše. To je cola. Je slavná. Všichni to vědí.
Jsem Bob a pracuju pro Coca-Colu. Prosím vás, nepřestávejte colu kupovat.
To je vše.
COLA JE VELMI SLAVNÁ
Trochu sladká. Díky.
Podrž výtah.
- Ahoj, Marku. Jak se máš? - Ahoj, Franku. Nic moc.
Včera jsem měl rande s holkou, co se mi už roky líbí,
a asi mi už nikdy nezavolá.
A dneska mě asi vyhodí z práce. Co ty?
Nic moc.
Celou noc jsem zvracel analgetika,
protože se bojím si jich vzít tolik, aby mě to zabilo...
Ahoj zítra.
Když nebude po mně.
- Jo. Tak jsme domluveni. - Dobře. Měj se.
Ahoj.
NECHÁPU, PROČ JSEM NA ULICI, A VY NE
To není přirozené! Nic není přirozené! Jsme živočichové!
Proč se oblékáme? Jak tak můžete žít?
Proč je tu ten beton?
Probudila jsem se a uvědomila si, že tě nemiluju,
a navíc se mi dělá zle z pomyšlení na sex s tebou.
To bych tě měl přestat milovat, ale spíš tě miluju o to víc.
KDYŽ NENÍ COLA
PŘEDNÁŠKOVÉ FILMY
Dneska tam nechci jít, víte?
Veškerá psaná, točená a stříhaná produkce
společnosti Přednáškové filmy se děje zde.
Právě v této budově talentovaní scenáristé
hledají mezi historickými událostmi ty nejdramatičtější,
nejzábavnější a nejveselejší
a ty se pak přepíší do scénářů. Předají je proslulým hercům,
kteří vám je před kamerou přečtou ze čtecího zařízení.
Teď prosím pojďte za mnou, ukážu vám
kousek nového letního trháku naší společnosti, filmu
Napoleon: 1812 až 1813.
PŘEDNÁŠKOVÉ FILMY - POVÍME VÁM, JAK TO BYLO
Brzy v kinech, podle scénáře Brada Kesslera,
v hlavní roli Nathan Goldfrappe.
NAPOLEON 1812 AŽ 1813
A tak Napoleon napadl Rusko.
Pomohla mu armáda asi 700 000 mužů
ozbrojených mušketami, a střelecké oddíly.
Napoleonovi muži trpěli nemocemi a hladem,
ale vytrvali.
Právě tehdy...
Podívejte. To je Mark Bellison,
jeden ze scenáristů společnosti.
Mark patří k nejméně úspěšným.
Taky ho asi dneska vyhodí.
Teď vstoupíme do střižny, kde uvidíte poslední úpravy
nového filmu Vynález vidličky. Tudy.
Brýtro, Shelley.
Ahoj, Marku.
Čím dál víc si uvědomuju, jak mám na víc
a jak ty jsi neschopný.
Mám nějaké vzkazy?
Do hodiny přijde Anthony, pokud bude mít dost odvahy tě vyhodit.
Pokud ne, říkal, že určitě zítra.
Ještě něco? Vzkazy, které se netýkají vyhazovu?
Všem jsem řekla, že tě vyhodí,
tak aby nečekali, že jim odpovíš,
takže nikdo vzkazy nenechává.
Dobře. Příště...
Žádné příště nebude.
...vezmi vzkaz. Kdyby mě nevyhodili.
Určitě tě vyhodí.
Jo, ale jsem pořád tady...
Byla by to ztráta času.
Nebyla.
Platí tě za to, tak ber vzkazy, kdyby mě...
- Všichni vědí, že tě vyhodí. - Ještě nevyhodili.
Dobře. Ale všichni to vědí.
Budu v kanceláři, ne...
Dobře. Prohledám pracovní nabídky na internetu.
Radši bys měla dělat svoji práci.
Ne, díky!
12. STOLETÍ ADMINISTRATIVA
Anthony?
Pojď dál. Co je?
Pojď dál.
Dneska vypadáš sklesle. O to to bude těžší.
- Anthony, nevyhazuj mě. - Marku.
14. století je tak nudné.
Poslední dva scénáře byly hrozně depresivní.
Byly o černém moru.
To je 14. století. O čem jiném mám psát?
Tak úplně za to nemůžeš. Dostal jsi špatné století.
- Ne, to zvládnu. - Marku.
Nech toho.
Ve 14. století už se nic nového nestane.
Nám tu stačí najmout slavné herce
a nechat je přečíst příběhy, které lidi znají a milují.
Mám...
Můžu...
- Přijít zítra? - No...
Jsem z toho vyhazovu nervózní. Konfrontace mi nejdou.
Možná se na to vyspím.
To pak budu přemýšlet: Vyhodí mě, nebo ne?
- Máš padáka. - Mám padáka? Protože já...
Jo. Bože.
Marku, střízlivá jsem si uvědomila,
M.BELLISON@LECTUREFILMS.NET OD: ANNA1389
že jsem se s tebou sice bavila,
ale kvůli tvému vzhledu, finanční situaci a postavení
o tebe nemám žádný milostný zájem.
Prostě na mě vůbec nemáš. Anna.
Je to protože tě zrovna vyhodili?
A protože jsem dostal e-mail od ženy, co...
Jo, nejvíc se mi líbilo, jak napsala, že je to kvůli tvému vzhledu.
Četlas můj e-mail?
Všichni ho četli.
Tenhle byl ze všech nejlepší.
Pro mě ne.
Jdu pro svačinu. Chceš něco?
Takže?
Pracovat s tebou se mi fakt protivilo.
Co teď budeš dělat?
Nevím.
Nedávám si moc naděje.
Taky ti nedávám moc naděje, ale přeju ti hodně štěstí.
- Sbohem, Marku. - Sbohem, Shelley.
- Marku! - Ano?
- Můžu s tebou chvilku mluvit? - Jo.
- Slyšel jsem, že tě vyhodili. - Jo.
- To musí být hrozné. - Jo.
Jen jsem se chtěl rozloučit a říct, že jsem tě nikdy neměl rád.
- Nikdy neměl... - Rád.
- To jsem nevěděl. - Hodně lidí to ví.
- Tys řekl ostatním, že mě nemáš rád? - Jo.
Některé jsem proti tobě poštval.
Proto jsi tu? Abys mi řekl, že mě nemáš rád?
Ne, přišel jsem se rozloučit.
Zbytek už vyšel najevo sám.
Sám, jasně.
Věděl jsem, že černý mor jako film nebude stát za nic.
Jsi příšerný scenárista, co mu dali příšerné století.
A jsi pěkný hajzlík.
Hajzlík.
Vždycky jsi mě ohrožoval,
protože je v tobě něco, čemu nerozumím,
a já nesnáším věci, kterým nerozumím.
Vždycky budeš k ničemu.
A já budu vždycky úspěšnější.
Tak to prostě je.
Shelley si myslí, že jsi obtloustlý homosexuál.
- To jsem nikdy neřekla. - Děkuju.
Řekla jsem: Tlustý teplouš.
Otylý, tlustý teplouš.
Jo, tak to bylo.
A mně vadil obtloustlý homosexuál.
Nevadí. Tak jako tak jsi ošuntělý podivín.
Marku, užij si svého promarněného života.
Je úžasný.
Není.
Tvůj názor. Sbohem, Shelley.
Těším se, že už tě neuvidím.
SMUTNÉ MÍSTO PRO ZOUFALÉ SENIORY
Paní Johnsonová, musíte si vzít léky.
- Dobrý den. - Chcete sem odložit nějakého seniora?
Už jsem to udělal. Marthu Bellisonovou, jsem její syn.
Ještě že tu jste. Není na tom moc dobře.
Měl byste se s ní dnes rozloučit.
Tohle mi tvrdíte pokaždé.
Všichni si tipují, že umře první.
Vypadáte jako můj mrtvý syn!
Každý den je to horší.
Z těch léků vidím oranžově!
Mami, to je tak smutné. Dívej se aspoň z okna.
Televize je pokažená.
Není.
Asi sis sedla na ovladač a zase přepla program.
Podívej.
Dám to na trojku, tam ti půjde satelit.
Vůbec nevím, o čem to mluvíš.
To mě děsí a zlobí.
Přišel jsem o práci.
Je mi přes čtyřicet a jsem sám a bez vyhlídek.
Mě tu taky nic dobrého nečeká. Ale mohlo by to být horší.
Mohli bychom být bezdomovci.
Nechtěla bys to změnit?
Nechtěla bys být k něčemu?
Jsem k něčemu.
Nejsi, mami. Rozhodně.
Pocházíme z dlouhé řady budižkničemů. Nemůžeš za to.
Jsi...
Budižkničemu.
Mám tě ráda, Marku.
Taky tě mám rád, mami.
Hodně štěstí s hledáním práce.
Už půjdu.
Ticho!
Ani nemám práci.
- Dobrý. - Jdu si pro nájem.
Chtěl jsem si s váma dnes promluvit. Včera mě vyhodili.
Proto si jdu pro nájem.
- Nemám ho. - Kolik máte?
300 dolarů na účtu.
- Nájemné je 800. - Tolik nemám.
Pak vás vystěhuju. Máte den, abyste si odvezl věci.
A jak to mám udělat?
Máte 300 dolarů. Půjčte si náklaďák.
Co pro vás mohu udělat, pane?
Zrovna mě vyhodili z bytu.
Takže si musím vybrat celý účet, abych se vystěhoval.
Asi ten účet musím zavřít.
Asi budu bezdomovec. Mark Bellison.
Bohužel, zrovna spadl systém, pane,
takže dokud to nenaskočí, nemůžu účet uzavřít.
Ale můžete vybrat.
Kolik chcete vybrat?
- Všechno, co zůstalo. - Systém nefunguje.
Kolik máte na účtu?
Pane?
800 dolarů.
Pane?
- 800 dolarů. - Prosím?
Mám na účtu 800 dolarů.
Už to naskočilo.
- Systém už zase funguje. - Díky, Jill.
Počkejte, otevřu si váš účet.
Říkal jste, že chcete vybrat 800 dolarů?
Moment.
Tady je, že máte na účtu jen 300 dolarů,
ale vy chcete vybrat 800?
Jo.
Promiňte, pane.
Systém asi udělal chybu. Vydáme vám 800 dolarů.
Malé, nebo velké bankovky?
- Bankovky, velké. - Dobře, prosím.
Tady je 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 800 dolarů.
Ještě něco?
Omlouvám se za potíže.
DNES VYNÁLEZ AUTOMOBILU
- Co tu děláte? - Platím nájem.
Jupí!
Dneska se mi stalo něco, co se ještě nikomu nestalo.
Udělal jsem něco, o čem se budou učit příští generace.
Přesto to před chvílí bylo nemyslitelné,
nejen pro mě, ale pro celé lidstvo.
Obtížně se to popisuje.
A bylo to jednoduché jako... Jak to vysvětlit?
Řekl jsem něco, co není.
Něco, co není.
Jak se tomu říká? Není na to slovo.
Není. Vynalezl jsem to.
Koukej. Jime!
Co je?
Jmenuju se Doug.
- Jmenuješ se Doug? - Ahoj, Dougu.
To je divné, nevěděl jsem to. Doug je dobrý. Sedne k tobě.
No tak!
Jak se jmenuju?
- Doug. - Doug.
Ne. Jmenuju se Mark!
- Jmenuješ se Mark? - Ahoj, Marku.
- Mark ti sedne ještě víc. - Marko.
Nechápete to.
Marko.
- Jsem černoch. - Já to věděl.
Máš hodně světlou pleť, ale jsi.
- Vždycky jsem chtěl černocha za kámoše. - Já taky.
Jsem Eskymák.
Fantastické!
Nikdy jsem neviděl černého Eskymáka.
Jsem pirát.
- Nevěděl jsem, že ještě jsou. - Jsi nebezpečný?
Jsem krotitel lvů a mám paruku.
Nebojíš se, že tě kousnou?
To je fantastická paruka.
- Vynalezl jsem kolo. - To se ti povedlo.
Dáš mi slevu na kolo s přehazovačkou?
Jsem jednoruký německý kosmonaut.
Kdy odlétáš?
To je hodně povedená protéza.
To je neuvěřitelné.
No tak, trochu to rozjedeme.
Kdybyste chtěli svět podle sebe,
co byste udělali?
Kdybyste mohli něco změnit nebo udělat, cokoli,
co by bylo jako první?
Kdybych mohl cokoli?
Naprosto cokoli?
Cokoli.
Chytal bych holky za kozy.
Jo.
A možná si to s nima taky rozdal.
Já taky.
Dobře. Zkusíme to.
- Kam jdeš? - Ven.
Nedívejte se na mě. Nelíbíte se mi.
- Poslouchejte. - Neobtěžujte se. To znám.
Když se teď nepomilujeme, svět se zhroutí!
Máme čas dojet do motelu, nebo to musí být tady?
Motel.
LEVNÝ MOTEL PRO STYK S KRÁTKOU ZNÁMOSTÍ
Pomozte mi s tím.
Počkejte. Trochu se poznáme.
Musíme se milovat, jinak se zhroutí svět!
Ani nevím, jak...
Pomyslete na ty děti!
Dáme si drink. Zdá se, že byste si...
- Deset dolarů za pivo. To je... - Vy to nechápete?
- Všichni umřeme! - To není správné.
Není to správné, svět se hroutí!
Musíme se milovat!
Moment! NASA. To jsem já.
Řeknu jí to. To je dobrá zpráva.
- Teď. - Děkuju.
Svět se nezhroutí. Nemusíme se... milovat.
Přežijeme!
Díky!
- Už musím. - Nechcete zůstat?
Tolik jsme toho spolu prožili.
To byla jedna z nejhorších chvílí mého života.
Vynalezl jsi nový druh kola?
Co byste udělali jiného? Kdybyste mohli cokoli.
- Kozy. - Ne, to už tu bylo.
Co dalšího?
Co bys udělal ty?
Chtěl bych prachy.
Spoustu prachů.
Jedeme.
- Kam jedeme? - Na výlet.
Budu řídit.
Neměl bych řídit.
Ale je mi to jedno. Chci se dostat na dno.
Tady je dno. Zastav.
Zastav.
Prokaž mi laskavost. Mluvit budu já, jo?
Asi se pobliju.
Neblij před ochráncem zákona.
Neříkej mi, abych neblil, pak se mi chce ještě víc.
Dobrý den, strážníku. Jak se máte?
Jsem rád, že nejste dvojka černochů.
To bych asi spíš znervózněl,
střílel bez důvodu a pak bych zahodil zbraň.
To je dobré.
- Nechci jít do vězení. - Nechce jít do vězení.
Pil jste a řídil toto vozidlo?
- Jo, hodně. - Tak pak skončíte ve vězení.
Tady do toho mi musíte dýchnout.
Strážníku, nedělejte to.
Podle auta bych řekl,
že na úplatek nemáte.
Proč? Kolik by to dělalo?
5 500.
To je hodně.
Až příliš. Proč tak moc?
Jsem závislý na kokainu.
Ale nejde jen o to.
Když dám cenu výš, už to není méně závažný trestný čin
a já si tak udržuju pocit vlastní bezúhonnosti.
Takový pocit vlastní hodnoty...
Rád jsem si s vámi pokecal.
Teď potřebuju, abyste do toho dýchnul.
Musíte fouknout, ne sát.
To už je mimo měřítko. Jste opilý.
- Půjdete do vězení. Vystupte. - Nechci.
Pane, víckrát už o to nepožádám.
- Mohl byste. - Nemůžu.
Dobře! Ven z auta! Sem! Jste opilý!
- Měl byste se stydět! - Strážníku.
O tom budu přemýšlet později.
- Strážníku, poslouchejte, ne! - Běžte zpět do vozu!
Poslouchejte mě.
Není opilý.
Strašně jsem se mýlil.
Stává se mi to, když se trochu...
To je ten adrenalin.
Vzrušuje mě to.
Sexuálně?
- To... - Promiňte.
Prosím, pomohu vám.
Prominete mi to? Něco jste snědl? Otrava jídlem?
- Budete řídit? - Jo. Dobrý nápad. Díky.
Promiňte.
To bylo úžasné.
- Přestaň se smát. Budu zvracet. - Bude ti fajn.
Dobře.
- Kam jedeme? - Zbohatnout.
Co tu budeme dělat? Nemáme peníze na rozhazování.
Nebudeme je rozhazovat.
- Hodně štěstí. - Děkuju.
- Dobrý den. - Dobrý den.
Žetony, prosím.
Je velká šance, že prohrajete všechny peníze.
- Já vím. - A i když náhodou vyhrajete,
ještě větší šance je, že pak všechno vyhrajeme zpět.
- Já vím. - V některých hrách nemůžete vyhrát,
- třeba v těch, co řídí počítač. - Vím.
- Hodně štěstí. - Děkujeme.
- Zdravím, pánové. - Ahoj.
Chtěla bych být striptérkou, ale jsem málo přitažlivá. Pití?
Dáme si dvě piva a vezmem si je k ruletě.
- Na zdraví. - No tak,
ruleta je ta nejstupidnější hra. Je to jen náhoda. Žádné umění.
Cítím, že budu mít štěstí.
- Ještě jsi nikdy štěstí neměl. - Jen sleduj.
Vaše sázky.
Nakonec vždycky vyhraje kasino.
Kvůli těm nulám
je každá sázka mírně ve prospěch kasina.
35 černá. Bez výherce.
Podívejte, to je neobvyklé. Nikdy...
Už je to pryč. Já jsem na poli 35, černá.
Máme výherce.
Dobrá práce!
Blahopřeji, pane.
Zrovna jsem vyhrál jackpot, ale nesypou se žádné peníze.
Omlouvám se, pane.
Zařídím to. Blahopřeji, pane.
Děkuju.
Máme velkou výhru. Otevřete prosím trezor.
To je nejúžasnější noc mého života.
A jaká by byla, kdybys nesmrděl zvratkama.
Já vím.
Marku, jak se máš?
Dobře.
Jak se máš ty?
Dost hrozně.
Byl jsem celou noc vzhůru a hledal na internetu
sebevraždu udušením.
Dneska to asi udělám.
Večer.
Franku.
Ano?
Nedělej to.
Proč? Já...
Je mi bídně. A všem je to asi jedno.
Mně to není jedno.
Ty jsi k ničemu, to se nepočítá.
Bude to dobré.
Dobré?
Jo. Někoho poznáš.
Budeš šťastný.
Nemám se zabíjet?
Rozhodně ne.
Tak se nemusím zabíjet.
Říkal...
Říkal jsem si, že to udušení
je dobrý nápad.
Není.
Tak to mám večer volno.
Zajdem někam?
Asi ne.
Tak jo.
Ne! Dobrý nápad.
Někam zajdem. Ahoj večer.
Ahoj večer.
Fajn.
Haló, tady Anna.
Ahoj, tady Mark.
Ahoj, Marku. Nedostal jsi můj e-mail?
Ten, že pro tebe nejsem dost dobrý?
Ano, ten.
Dostal, díky.
Volám ti, protože jsem tě chtěl pozvat ještě na jedno rande.
A proč?
Zjistil jsem, že si můžu udělat život po svém.
Gratuluju. Už musím.
Počkej.
Vím, že jsi říkala, že se mnou už nikdy nikam nepůjdeš,
ale jsem teď jiný. Už na tebe asi mám.
Jsi hezčí?
Ne. Silnější. Ale na to musíš přijít sama.
Chodíš do posilovny?
Ne. Jsem členem, ale... Všechno se změnilo.
- Skoro určitě mě nepoznáš. - Máš nové oblečení?
Ne. Promiň, sejdeš se se mnou? To bude nejlepší.
Sama jsi přiznala, že jsme si padli do oka.
Pokud ses bavila, prosím řekni ano.
Jen žádám o jedno malinkaté rande.
Dobře.
Fantastické.
Vyzvednu tě zítra kolem osmé.
Určitě to ale bude naše úplně poslední rande.
Jo. Skvělé.
Dobře. Ahoj.
Ahoj.
Zavěs, Marku.
Ahoj.
...s hrdostí představuje film Průmyslová revoluce.
Dobrý den, jsem Angelo Badsmith.
Podívejte se na mé vyprávění o vzrušujících událostech,
které se udály během průmyslové revoluce.
Napsal nejoblíbenější a nejuznávanější scenárista této generace,
Brad Kessler.
Nikdo jiný nedokáže napsat lepší scénář než on.
Že ne?
Hej!
Přišel jsi žadonit o svou práci?
Podívejte!
To je ten, co myslel, že z černého moru
bude zajímavý film.
Hej! Hodně štěstí, ňoumo.
- Tam nemůžete. - Mám schůzku.
Tak jděte.
Promluvíme si později.
Ahoj. To byl vedoucí studia.
Proč jsi přišel?
Když jsi mě vyhodil, byl jsem deprimovaný.
- Já to věděl. - Ale...
Šel jsem se projít, mimo město.
Došel jsem až na poušť a usnul pod palmou.
Nesnáším historky o životních obratech.
Když jsem se probudil, uviděl jsem něco v písku.
Tak jsem to vyhrabal. Byla to starobylá truhla.
Fakt stará. Sedm set let.
V té truhle bylo tohle.
Co je to?
Příběh z historie, který ještě nikdy nikdo neslyšel.
Kdy se to událo?
Ve 14. století.
Marku, no tak!
Už jsem ti říkal, že filmy o černém moru tu netočíme!
Není to o černém moru! Nejen o černém moru.
Je to o... Můžu ti to přečíst?
Raduj se. Neklepej, raduj se.
Raduj se hodně.
Tohle bude největší objev,
co kdy člověk objevil.
Můžeš být u toho.
Může z toho být film?
Ten nejlepší, co kdy společnost natočila.
Čti.
První den 14. století došlo k významné události.
Začal jako jiné dny. Vyšlo slunce, kojenci se rozbrečeli.
To vše však přerušil náraz obrovské kosmické lodi
letící z nebe přímo do centra Babylonu.
Cože?
Honem sem všechny zavolej. Máme tu něco.
Marku, pokračuj.
Armáda ninjů vypustila obrovskou ohnivou kouli
a srazila dinosauřího robota na kolena, a jedním prudkým pohybem
tak zachránila Mars, Zemi i nahé bojovné Amazonky.
Země byla zachráněna.
Jebediáše a Aleenu oddal král Wanglor.
Byla to první svatba bojovné Amazonky,
a tak na výdaje nikdo nehleděl.
Na oslavu byli pozvaní všichni Babyloňané a Marťané.
Svatba se konala jednoho jasného letního dne na Marsu.
Zúčastnili se všichni, kdo přežili
černý mor i Velkou válku ninjů.
Hodovali a tančili a smáli se a byla to radostná událost.
Ve chvíli, kdy se snoubenci políbili,
vymazal král Wanglor paměť všem lidem,
a tak na příštích 700 let smazal tyto události z jejich vědomí
až do dne, kdy na ně na poušti narazí Mark Bellison, skvělý scenárista,
propuštěný zbabělým šéfem Anthonym,
a kterému se smáli dva ňoumové Brad a Shelley.
Přednáškové filmy pak natočí velice úspěšný film.
A Mark se tak stane velmi bohatým a slavným.
Jak se to bude jmenovat, Marku?
Černý mor.
Chci, abys začal hned.
Může to být ten nejlepší scénář na světě.
Bude.
Bude to ten nejlepší scénář, jaký kdy kdo napsal.
No...
Blahopřeju, že jsi dnes prodal svůj scénář.
- Na zdraví. - Na zdraví.
Pověz mi něco o své rodině. Moc toho o tobě nevím.
Patříme k těm, co nemají moc kliku.
Otec byl alkoholik.
To je smutné.
Kvůli pití ztratil práci a protože měl rodinu,
nezbylo mu než se uchýlit k zločinu.
Jakému?
Vloupačky. Hlavně do domů.
Co tady děláte?
Je pondělní poledne. Nemáte být doma.
Jsem z práce hrozně vystresovaný.
Přišel jsem domů dřív, abych byl chvíli sám.
Důležitější je, co tu děláte vy?
Chtěl jsem vykrást váš dům.
To se mi nelíbí. Vůbec.
Teď už to neudělám, když jste doma.
Víte, co se stane?
Zavolám policii a oni vás zatknou.
Já uteču a vy nevíte, jak se jmenuju.
- Jak se jmenujete? - Richard Bellison.
Těší mě.
Máte dvě možnosti. Zaprvé pošlu policii k vám domů.
Tam vás zatknou a ztrapní před sousedy.
Nebo zadruhé půjdete dál a počkáte na ně tady.
- Počkám. - Jo?
- Tak pojďte dál. Dáte si čaj? - Jo, rád.
Poslední roky života strávil ve vězení.
Skoro jsem ho neznal.
Ale měl jsem v životě i štěstí.
Vychovala mě úžasná matka.
- To je hezké. - Je úžasná.
Kde je?
Ve starobinci.
Ale hned zítra ji odtamtud dostanu.
Koupím jí vilu,
aby mohla zbytek života strávit v luxusu.
To je hezké.
- Pozornost šéfkuchaře. - Děkujeme.
Nevím, co s ním dneska je, tohle vypadá hrozně.
- Mně to připadá fajn. - To jste hlupák.
Říkal jsem si...
Jsem očividně bohatý a úspěšný a...
Třeba už na tebe mám, takže bychom si spolu mohli začít.
A proč?
Třeba by se nám to líbilo.
Líbíš se mi a dobře se s tebou bavím.
Kdybychom byli spolu a rozmnožovali se,
chci, aby mí potomci s polovinou mého genetického kódu
byli opečovávaní a finančně zabezpečení.
Taky bys asi byl dobrým otcem i manželem a to se mi líbí.
Fantastické.
Bohužel to nezmění fakt,
že bys přispěl tou druhou polovinou genetického kódu.
Nechci tlusté děti s tupým nosem.
Jasně.
Promiň.
Haló. U telefonu.
Cože?
INTENZIVNÍ PÉČE
Mami?
Zrovna mi volali. Co se děje?
Říkali, že asi dneska umřu.
Cože?
Dobrý den. Jen jsem ji přišel zkontrolovat.
Jste určitě Marthin syn.
Co tím myslíte, že dneska umře?
Nevypadá to dobře. Měla rozsáhlý infarkt.
Její srdce je velmi slabé. Puls není moc znatelný.
Tlak rychle klesá
a určitě dnes utrpí smrtelný infarkt.
Jo. Prostě umře.
Mimochodem,
dole v jídelně je španělská párty,
třeba si pak, až máma umře, zajdete něco zakousnout.
V pořádku?
Mám takový strach, Marku.
Lidé o tom nemluví, ale smrt je strašná.
Jsi živý,
a najednou je všechno pryč.
A to je konec, Marku.
Ještě pár hodin a pak
nekonečná prázdnota.
Sestro!
Životní funkce selhávají.
Já... Hrozně se bojím.
Mami.
Poslouchej.
Pozorně poslouchej.
Mýlíš se v tom, co se stane po smrti.
Není to nekonečná prázdnota.
Dostaneš se na své nejoblíbenější místo.
Budou tam všichni, které jsi kdy milovala a kteří milovali tebe.
Budeš zase mladá.
Budeš běhat, skákat jako dřív a tančit.
Dřív jsi tančívala.
Není tam bolest.
Jen láska.
Štěstí.
Všichni mají vilu.
A trvá to věčnost, mami.
Pozdravuj ode mě tátu.
Řekni, že ho mám rád.
- Pokračujte. - Co se stane dál?
Mami.
Uvidím svou mámu, až umřu.
Řeknete nám toho víc?
Ahoj.
Promiňte.
Tady je! To je on!
Dostaneme se po smrti jen na jedno místo?
Budou tam všichni, co kdy umřeli?
Jak se to místo jmenuje?
Budu se tam milovat?
Jsou tam obchoďáky?
Co kouření? Může se tam kouřit?
Ahoj.
Prý víš něco jiného o tom,
co je po smrti.
Před 24 hodinami byl Mark Bellison typickou nulou.
Teď lidé říkají, že má nové informace o tom,
co se stane po smrti.
To je špatné.
Jen potřebuju... Já vím, promiňte. Promiňte.
Promiňte.
Rychle.
Pojď dál.
Jo.
Řekni mi, co jsi řekl mámě.
Asi bych neměl. Může se stát cokoli.
Odteď už nic neřeknu. Proč jsem...
Ať už jsi řekl cokoli, pohnulo to spoustou lidí.
Asi si to nemůžeš nechat pro sebe.
Můžu. Můžu teď vyjít ze dveří.
Prvním letadlem odletět do Namibie. Tam mě nikdo nezná.
Řekni mi, co jsi řekl, Marku. Prosím, řekni mi to.
Máma umírala, byla vystrašená, celá se třásla
a říkala, že nechce do světa prázdnoty.
Tak jsem řekl: „Mýlíš se v tom, co se stane po smrti.“
Řekl jsem jí:
„Není to svět prázdnoty.
Dostaneš se na nejkrásnější místo, kde budou všichni přátelé
a budeš na věky šťastná.“
Udělal jsem jí radost.
Jak to všechno víš?
No...
I já mám radost.
Musíš jim říct všechno, co víš. Musíš. To je úžasné.
Ty to nechápeš. To, co jsem řekl mámě...
Neříkal jsi, že jsi jí tím udělal radost?
- Ano. - A jaký pocit z toho máš ty?
- Dobrý. - Představ si, jaký by to bylo,
kdybys to udělal pro všechny ty lidi.
Dobře.
Potřebuju čas.
Opravdu to mám udělat?
Samozřejmě.
Marku, to, co víš, navždy změní lidstvo.
To je to nejdůležitější, co svět kdy slyšel.
Nechám tě pracovat.
Pojďte dál.
Přinesl jsem pizzu.
Proč jsi mi neřekl, že budeme mít vily?
- Ne... - Nechej ho pracovat.
Vynalezl jsi sice kolo, ale...
Nech ho pracovat, nestarej se o...
Znám ho dlouho a nikdy mi to neřekl.
- Jedna je bez ničeho a... - To je dobré.
A další bez ničeho.
Lidé čekají v Londýně,
čekají v Římě, v New Yorku.
Svět se zastavil
a všichni sedí u televize nebo rádia
nebo tady na trávníku
a čekají, až Mark Bellison vystoupí a poví lidem, co ví.
Ahoj.
Hotovo.
Jsi připravený?
Asi jo.
Nejradši bych to napsal na něco lepšího, na nějaké desky.
Stačil by lepší papír.
- Takhle je to lepší. - Dobře.
Jen...
Jen jim řekni, co víš.
- Hodně štěstí. - Díky.
Před 24 hodinami byl Mark Bellison typickou nulou.
Teď lidé tvrdí, že má nové informace o tom,
co se stane po smrti.
Promiňte.
Asi
jste slyšeli, co jsem řekl své mámě.
Proto jste tady.
Mám pár informací, velmi důležitých informací
o tom, co se děje po smrti.
Stačí, když budete vědět to,
co je napsané na těchto krabicích od pizzy.
Číslo jedna:
V nebi je chlápek, který všechno řídí.
- Číslo dvě... - Počkat, počkat.
Jak vypadá?
Vysoký, velké upracované ruce. Hodně vlasů.
Jakého je etnika?
Nového typu etnika.
Směs všech etnik.
- Žije v oblacích? - Ne.
- Můžeme ho vidět? - Ne.
Žije nad oblaky, nevidíte ho, protože je moc vysoko.
- Tak žije ve vesmíru. - Ne tak vysoko.
Takže v termosféře?
Promiňte. Mám tu toho hodně. Můžeme...
Chlápek, žije v nebi, nevidíte ho. Všechno řídí. Jasné?
Dobře. Číslo dvě:
Když umřete, nezmizíte v nekonečné prázdnotě.
Dostanete se na skvělé místo.
Číslo tři: Na tom místě mají všichni vilu.
- Jakou vilu? - Nejlepší, jakou si představíte.
Myslel jsem na příšernou vilu!
To ne.
Nejlepší, jakou si vůbec umíte představit.
Ne jakou si představujete teď.
Budete mít tu nejlepší, jakou byste chtěli.
Číslo čtyři:
Až umřete, budou tam všichni, které milujete.
Budou mít svoje vily?
Samozřejmě. Všichni budou mít vily.
A když chci, aby bydleli u mě?
To můžou. Odejdou ze své. Budou žít ve vaší.
- Co se stane s jejich vilou? - Nevím. Prodá se.
Můžeme... Číslo pět:
Až umřete, všichni budou mít zmrzlinu zdarma.
Ve dne, v noci, v příchutích, jaké si jen umíte představit.
- I nechutné? - Proč byste chtěla nechutné?
Říkal jste, jaké si jen umíte představit.
Zrovna jsem myslel na vanilku s tchořem.
Pak je nejezte.
Já myslela na čokoládovou polevu jako na průjem.
Pak si ji nedávejte na zmrzlinu! Co to s váma je?
Můžeme... Prosím. Číslo šest:
Když uděláte něco špatného, na to krásné místo se nedostanete.
Kam se dostaneme?
Na strašné místo, nejhorší, jaké si umíte představit.
Co je to něco špatného?
Těžké zločiny, znásilnění, vražda a tak.
- Když někoho uhodím, je to špatné? - Ano.
- Co když mi chtěl ublížit? - Pak je to v pořádku.
- Je klení špatné? - Ne.
- Co chození pozdě do práce? - Ne, to je...
To můžete přijít o práci, když se to šéfovi nebude líbit,
ale nemá to vliv na to, co se stane po smrti.
Co když zapomenu nakrmit psa?
Když zapomenete, je to pro psa špatné.
Když ten pes umře, je to špatné, ale... Prostě, nedělejte to úmyslně.
Nekupujte si psa, abyste ho pro zábavu vyhladověli. Můžeme...
Když provedu jednu špatnou věc, půjdu do toho hrozného místa?
Ne!
Máte tři možnosti.
Tři špatné věci a je konec.
Jako v baseballu!
Tak nějak. Ještě něco?
Jo!
- Můžeme pokračovat? - Ne.
Musíme vědět, co všechno je špatné.
Jo.
Fajn.
Je špatné nosit kalhoty?
Co je...
O dvě hodiny později
Ne. Kvůli účesu na tom strašném místě neskončíte.
O tom jsme už mluvili.
Hlavně jde o fyzické, úmyslné ubližování lidem, jasné?
Když jim vezmete věci, něco uděláte, co nechtějí,
úmyslně zavraždíte člověka.
Tak. Číslo devět:
Muž v nebi, co všechno řídí,
rozhoduje, zda se dostanete do dobrého, nebo hrozného místa.
Taky rozhoduje, kdo přežije a kdo zemře.
- Způsobuje kalamity? - Ano.
- Dostala máma rakovinu kvůli němu? - Ano.
Spadl minulý týden na moje auto ten strom kvůli němu?
- Jo. - Umřel kvůli němu táta na infarkt?
Jo.
Ať jde ten chlápek z nebe do prdele!
- Jo! - Jo!
Ten chlap je zlý!
Je to zbabělec, co se tam schovává a dělá nám hrozné věci.
Proč nám to nedělá veřejně?
Musíme toho parchanta zastavit, než nás všechny zabije!
- Jo! - Jo!
Poslouchejte.
Ten muž z nebe, co všechno řídí,
je také odpovědný za všechno dobré, co zažijeme.
Zachránil mi život, když jsem byl rybařit a loď se převrhla?
- Ano. - Převrhl tu loď?
Jo.
Zabil mi babičku, co mi odkázala milióny dolarů?
Přesně tak.
Takže vyléčil rakovinu mojí mámy?
Jo.
Takže je laskavý a hodný, ale taky tak trochu darebák.
Jo. Ale poslyšte tohle.
Číslo deset: I když vám ten muž z nebe ubližuje,
až zemřete, všechno vám to vynahradí nekonečnem dobra.
Pokud nebudete dělat ty špatné věci.
- Jasně. - Takže je to takový test.
Jo.
To je všechno, co vím.
Jak tohle všechno víte?
Protože mi to ten muž z nebe řekl.
Jak to, že se to dovídáme až teď,
když existujeme už milióny let?
Nevím. Zapomněl. Vidíte, co všechno dělá?
Díky.
Asi to dopadlo dobře.
VILY PRO VŠECHNY
NASA HLEDÁ MUŽE Z NEBE
KONEČNĚ - DŮVOD BÝT DOBRÝM
MUŽ Z NEBE DÁVÁ AIDS DĚTEM
MUŽ Z NEBE ZABIL ČTYŘICET TISÍC LIDÍ PŘI TSUNAMI
MUŽ Z NEBE NECHAL ŽENU ŽÍT 104 LET
PRODUKTIVITA NA PRACOVIŠTI KLESLA O 14 % VŠICHNI MYSLÍ NA VILY
OSOBNOST ROKU MARK BELLISON
ČERNÝ MOR
PRODÁNO
Na zdraví.
NA PROGRAMU - ČERNÝ MOR NAPSAL MARK BELLISON
ČERNÝ MOR MARKA BELLISONA LÁME VŠECHNY REKORDY!
ČERNÝ MOR ZÍSKÁVÁ CENU ZA NEJLEPŠÍ FILM!
- Na zdraví. - Na zdraví.
Už jsem ti říkal, jak jsem zachránil dítě z hořící budovy
a byl tam medvěd a...
Hořící budova a medvěd?
Slyšel jsem plakat dítě, tak jsem vběhl do plamenů,
nestaral se o svou bezpečnost, sebral dítě a vyskočil.
Bylo to ve druhém patře, vyskočil jsem.
Dopadl jsem, dítě v bezpečí. A pak ten medvěd...
- Jak jsi to přežil? - Řeknu ti to.
Jak jsi přežil ten skok?
Vymkneš si kotník, i když přecházíš ulici.
Tenkrát jsem dopadl do něčeho měkkého.
- Tak... - Do čeho si spadl?
- Do marmelády. - Do marmelády.
Do sudu s marmeládou. Hořela totiž továrna na marmeládu.
Proto asi tam byl ten medvěd.
- Dobře. - Ty jsi o tom neslyšela?
Případ s hořícím domem, dítětem, medvědem, továrnou a marmeládou?
Bože, ne.
Klasika. Tak jsem dopadl.
Medvěd se blížil, velký, těžkopádný, žravý stroj,
jako támhleten šťastlivec.
- Který? Ten ošklivý tlusťoch? - No...
- Není šťastný. - Jak to víš?
Co tím myslíš? Podívej se na něj. Je k ničemu.
Tohle nezjistíš jen z pohledu na člověka.
Mohl by to být nejlepší světový básník.
No, on asi je k ničemu. Špatný příklad.
Jen říkám, nemusí to tak být jen podle...
Dobře. Co vidíš tamhle na tom chlápkovi?
Malý, zpocený, plešatý.
- Dobře. - Dobrý!
Má kufřík. Spěchá.
Asi jde na důležitou schůzku.
Třeba je to důležitý podnikatel.
Vidíš víc než já.
Protože když se podíváš...
Co vidíš na tamtěch dvou?
Dva podivínští pobudové v klobouku?
Jo. Dobře. Dobré pozorovací schopnosti.
Ale podívej se pod vzhled, přímo na ně.
Drží se za ruce. Jsou zamilovaní.
A co já?
Co vidíš? Co vidíš na mně?
Jsi hezká.
Máš krásný úsměv.
- To vidí všichni. - To není všechno.
Jsi ta nejmilejší, nejstarostlivější osoba, co znám.
A máš pihu, o které jsem ti nikdy neřekl, jak moc se mi líbí.
Obvykle se směješ,
ale někdy nevylezeš z postele a jíš a brečíš.
Chytneš člověka za ruku, když mu máma...
Jsi nejbáječnější člověk, jakého jsem kdy poznal.
Co vidíš, když se podíváš na mě?
Jsi oplácaný a máš tupý nos.
Jo. Trefa.
Jsi chytrý.
Laskavý.
Nejmilejší člověk, co znám.
Určitě jsi ten nejzajímavější člověk, co znám.
A je s tebou legrace.
Vidíš svět jinak než ostatní
a mně se ten tvůj pohled líbí.
A jsi můj nejlepší přítel.
Jsem s tebou šťastnější, než jsem kdy byla.
- Proč tedy nemůžeme být spolu? - Kvůli genetice přece.
Malé tlusté děti s tupým nosem.
Škoda že bohatství a sláva nezmění genetiku.
Protože tě miluju.
Mění bohatství a sláva tvůj genetický materiál?
Ne.
Nemění. Naše děti by byly malé, tlusté s tupým nosem.
Díky, Jime. Další je Mark Bellison.
Zaslouží si ty peníze a slávu,
nebo je to jen tlustý ňouma, který slyší řeči z nebe?
Podle mě tlustý ňouma.
Je to prostě tak, Jime. Jen se na něj podívej.
Je tlustý, vypadá hloupě. Co jiného chceš vědět?
A co ty stovky lidí pod stanem na jeho trávníku?
Copak nemají práci?
Asi jsou to taky tlustí ňoumové jako on.
Zůstaňte s námi, v pět jde počasí.
A pak napiš: Kachna letěla až na Aljašku, kde potkala
přítele ledního medvěda, který tam žil.
- A ten lední medvěd... - Kolik už jsi jich měl?
To je jedno. Konec.
- To je divný konec. - Je, že jo?
Mám to odvézt do Přednáškových filmů?
- Jo. - Dobře.
Řekni, aby to natočili tento týden.
Dobře.
Řekni, že je to pro děti.
Dětem se to bude líbit.
Medvědi a kachny v autech.
- Co je to? - Narozeninové přání.
- Chceš ho? - Děkuju.
Dneska s tebou nemůžu koukat na film.
- Proč ne? - Mám rande.
S kým?
- S Bradem Kesslerem. - S Bradem Kesslerem?
Víš, co si o něm myslím. Je to ten největší trouba na světě.
- Pro tebe. Pro mě ne. - Ano.
Je na mě moc milý a laskavý.
Podívej se na sebe! Na tebe by byl milý a laskavý i žralok.
- Opravdu? - Ne.
Žraloky nech na pokoji. Já jen...
- Ale nikam s ním nechoď. - Proč ne?
- Skvěle se ke mně hodí. - Nespi s ním.
- Proč ne? - Cože? Ty chceš?
Když s ním nebudu spát,
najde si jinou partnerku, která s ním spát bude.
- A já půjdu z kola ven. - Nepůjdeš.
- Ano. - Ne.
Nepromyslela jsi to.
Kdybych s tebou šel na rande já...
A kdybys byl hezký, třeba jako Brad.
Jo. No, proč...
Přestal bych si tě vážit, kdybys se mnou spala na prvním rande.
Protože...
Já bych si jen povídal.
Ale nedělej, ať udělá...
Ukaž mu, jaký jsi skvělý člověk jen...
Slovně, ne... Protože on pak začne:
Já s ní chci chodit. Chci další rande.
Ne...
Nespi s nikým, dokud se za něj neprovdáš.
To je pravidlo.
Domluveno.
- Tak jo. - Dobře.
Co je to?
Narozeninový kupon na sex.
Kupon na narozeninový sex. S tebou, protože mám narozeniny?
Co můžeš dát člověku, co má všechno?
- Promiň. - Zapomeň na to. Nevěděla jsem to.
- Ne, přestaň. - Nejsme manželé.
To jsi zrovna řekl.
Nespi s nikým, dokud se za něj neprovdáš.
To jsem řekl. Ale co s tím kuponem?
- Pravidlo říká... - Vím, co říká pravidlo.
Takže se nemůžeme...
Kupon, to je...
- Pravidlo. - Škoda ho nevyužít.
- Ale, víš... - Smůla.
To je.
Teď si ten sex nemůžu vybrat.
Tak co bys chtěl? Co ti teď mám dát?
Nemůžu se s tebou milovat.
Chceš asi radši ponožky.
Jo. Mizerné vlněné ponožky místo sexu.
- Haló? - Už je tady.
Proč jsi ho sem pozvala?
Nepozvala. Byl to jeho nápad.
To je jasné. Je to můj dům.
- Anno. - Jsi tak hezký.
Já vím.
- Marku. Vypadáš děsně. - To je tvůj názor.
Pojď, pobavíme se.
- Moc ne. - Hej! Co s tím děláš?
To je kupon na narozeninový sex.
- S tebou? - Ano.
Ale on ho nechce, protože nejsme manželé.
- Chce radši pár ponožek. - Můžu si ho vzít?
Jasně. Ale budeme se muset vzít.
Tak se asi vezmeme.
To ne... To se mi nelíbí. Co...
Zavolám.
Myslel jsem, že budeme slavit.
Dneska mě povýšili.
Jsem hlavní scenárista žádaného prvního století,
ale taky mi dnes předali 18., 19. a 20. století.
- To je vzrušující. - To je velmi vzrušující.
Žádný jiný nemá tolik století,
natož pak ta čtyři nejpopulárnější.
Mark neměl nikdy víc než jedno století.
Mark má muže z nebe a ten mu říká,
co nikdo předtím neslyšel.
Ale vypadá snad takto?
Má moji genetickou výbavu? Moje sebevědomí? Moje charisma?
- Ne. - Ne.
Tu láhev pošlu zpět.
Ne že by byla špatná, ale chci si připadat bystrý a mocný.
Ano, pane.
A asi si objednáme.
Ona si dá malý salát Cézar, protože nechci, aby ztloustla.
A já si dám biftek, málo propečený, protože je drahý,
- chutný a já jsem důležitý. - Výborně.
Vím, že chceš, abych si dala malý salát,
ale mám velký hlad.
- Možná přidáme kousek kuřete. - Ne.
Oba víme, že jednou přijdeš o svou krásu.
Zestárneš, budeš mít vrásky, budeš ošklivá.
Proč k tomu ještě přidávat problémy s váhou?
Samozřejmě že ne.
Promiň. To je určitě máma. Chce vědět, jak jde rande.
Je hodně panovačná a netrpělivá.
Já s ní promluvím.
Dobře.
Annina mámo, mluví s vámi Brad Kessler.
Ano, vaše dcera vypadá krásně.
Ne, nezvorala to a nenudí mě.
Teď už mě obtěžujete.
Ječíte. Na shledanou.
Promiň.
Děkuji.
Jsi pro mě téměř ideální,
fyzicky, geneticky, společensky, ekonomicky.
Souhlasím.
Chci tě ulovit taky proto,
že tě Mark miluje a mě baví, když se mu nedaří.
Proč ho tolik nenávidíš? Je to můj dobrý přítel.
Protože je k ničemu.
To já bych měl žít ve vile a mluvit s mužem z nebe.
Ale můžu mít něco, co on ne.
Tebe.
Protože jsi rozumná.
Chceš si vzít silného, geneticky vhodného partnera
a jednou mít děti, co nebudou...
tlusté s tupým nosem.
Přesně tak.
Přesně tak. Jo.
KAŠLU NA TO. BRZO BUDU VE SVÉ VILE
Ten muž z nebe nám ve své nekonečné moudrosti
pověděl, že můžeme udělat dva špatné skutky, a přesto mít svou vilu.
A tak vám říkám...
Až umřu, nepřestěhuju se k tobě. Omezuješ mě.
Čím víc mě odháníš, tím víc mě přitahuješ.
Uhni, tlusťochu!
Hej, vy jste Mark Bellison.
Jo. Omluvíte se?
Za co?
PEPSI K DOSTÁNÍ PO ŽIVOTĚ
- Kdo si dá další drink? - Já.
Já taky.
Díky.
Co se děje?
Copak nemůžu být zoufalý,
protože mám velký dům a hromadu peněz?
A co vy? Jste konečně šťastnější?
Co je ten muž z nebe?
- Jasně. - Moc šťastní.
Jsi pořád sám? Už jsi někoho našel?
- Ne, už jsem to vzdal. - Proč?
Protože až umřu a budu navždy šťastný,
tak to bude fakt skvělé, protože to bude navždy,
tak to nic nepředčí.
Jsem fakt šťastný, že k tomu dojde.
Do té doby prostě zůstanu u alkoholu,
v tom malém bytě a budu prostě sám pít a koukat na TV.
To mi nepřijde jako šťastný život. Spíš jako dlouhý a ubohý život.
Ani ne. Dlouho to nepotrvá, protože čím víc piju, tím dřív umřu.
Jenom čekám na tu vilu.
Moje řeč.
Skvělé.
Voláte mu telefonem?
Ne, já... Zrovna se mnou mluví.
- Říká něco? - Ano.
Řekl byste nám, co říká?
Říká: Proč s tím idiotem mluvíš?
A já na to: „Dám mu šanci...“
Musí tam být něco lepšího než tohle.
Mami, nepřepínej to. Je to můj velmi dobrý přítel.
Znám všechny tvé přátele a takoví nejsou.
Co to má znamenat?
Že to, že mluví s mužem z nebe,
neznamená, že je pro tebe dost dobrý.
Co kdybych chtěla, aby byl víc než jen přítel?
Muž z nebe to zakazuje.
To by byl nesmysl.
Muž z nebe si vybral Marka Bellisona a mluví s ním,
ale to nemění nic na tom, že je k ničemu
a tvoje děti by byly taky.
- Není jen to. - Nic než to neexistuje.
Budižkničemu zůstane budižkničemou. Víc neumí.
Je...
Je chytrý, je s ním legrace a je laskavý a milující.
Cítím se s ním jedinečná. Jsem s ním šťastná.
Budeš s člověkem, co se k tobě hodí,
se kterým budeš mít děti, jaké jsi vždycky chtěla.
S někým, jako je Brad Kessler.
Haló, Brade. Chviličku.
- Promluv si s ním. Nezvorej to. - Mami!
Haló.
Ahoj, Brade.
Chybíš mi, mami.
BELLISONOVÁ MARTHA ZEMŘELA V 79 LETECH
NA ŽENU SVÉ DOBY ŽILA PRŮMĚRNÝ ŽIVOT
Vím, že mě neslyšíš.
Vím, že nejsi nahoře ve své vile.
Jsi tady v zemi.
A já jsem jediný, kdo to ví.
A nejsem šťastný.
Tohle všechno jsem dokázal, ale...
Nejsem šťastný, protože
nikdo neslyší, co sám doopravdy chce.
Proto budu vždycky k ničemu.
Proto budu vždycky sám.
Marku.
Vypadáš hrozně.
Můžu dál?
- Dlouho jsem tě neviděl. - Já vím.
Měla jsem práci a tak...
Zkoušela jsem volat, ale nebereš telefony.
- Víš, že se vdávám? - Slyšel jsem.
Proto jsem vlastně přišla. Chci tě pozvat.
Nedělej to.
Svatba je zítra.
Neber si ho, prosím.
- Doufám, že přijdeš. - Proč?
Protože mi to udělá radost.
Jsem šťastná, když jsi blízko.
Tak proč si bereš jeho?
Mám jen omezenou dobu na to,
abych si našla geneticky ideálního partnera
a měla děti, co jsem vždycky chtěla.
To víš.
Jednou, Marku,
budu mít vrásky, budu stará a ošklivá.
Nebudeš. Pro mě ne.
Nikdy nebudeš ošklivá.
Pleteš mi hlavu.
- Vezmi si to. - Přeju hezký život.
Chutná ti zmrzlina, ty tlustý ňoumo?
Přestaňte!
To nic. Zapomeň na ně.
Jak se jmenuješ?
Malý tlustý Brian.
Briane.
Jsi víc než jen malý a tlustý.
Vida. Jsi Brian s krásným úsměvem.
Díky.
Gregu!
Promiň!
Ztiš to.
Tlustý zrzek...
Ztichni!
Ještě jsi neprohrál.
TICHÉ MÍSTO K PŘEMÝŠLENÍ O MUŽI Z NEBE
Budižkničemu.
Sešli jsme se dnes v této budově,
abychom se účastnili svatby Brada a Anny,
dvou přitažlivých mladých lidí,
kteří se rozhodli,
že tato svatba bude oboustranně výhodná,
že výsledkem jejich genetické shody budou úspěšní potomci
a finančně stabilní a fyzicky zabezpečený život.
Brade, zůstanete s Annou tak dlouho, dokud budete chtít,
a budete chránit své potomstvo, dokud budete moci?
Ano.
A Anno, zůstanete s Bradem tak dlouho, dokud budete chtít,
a budete chránit své potomstvo, dokud budete moci?
Ano.
Než prohlásím tento pár mužem a ženou, je v této budově někdo,
kdo věří, že kterékoli straně nabídne lepší genetický materiál?
Já.
No tak, Marku.
Podívej se na sebe. Jak můžeš být lepší než já?
Je se mnou šťastná.
Kdyby s tebou byla šťastná,
proč tu pak stojí se mnou?
Myslí si, že její děti zaslouží ten nejlepší start do života.
A má pravdu.
Víš, co tím pádem jsi?
Dárce spermatu.
Je můj nejlepší přítel.
Já myslel, že to jsem já.
Teď ne. Jen...
Miluju ji.
Nedělej to.
Nedělej.
Opravdu to chceš?
Tak to chodí.
Proč? Proč to tak musí být?
Kdo tvrdí, že tvoje děti budou lepší než moje?
Kdo tvrdí, že ostře řezaná čelist,
rychlý metabolismus nebo svalnatější tělo...
Je taky vyšší.
Já vím, já jen...
Prosím, já...
Kdo tvrdí, že díky tomu budou tvoje děti lepší nebo šťastnější?
Budu naše děti milovat.
A kdo tvrdí, že ty budeš lepší manžel,
protože pocházíš z privilegovanější rodiny
nebo máš lepší genetickou výbavu?
Ona je tvoje kořist a tvoje děti budou taky.
Anno.
Když mi řekneš, že to opravdu chceš, odejdu.
Opravdu to chceš?
Není na nás, abychom se rozhodli, co nám život dá.
- Je to na muži z nebe. - Mluvím s ní.
Proč se nezeptáš muže z nebe, jak to má s Annou být?
- On určitě ví, co je nejlepší. - Ona ví, co je nejlepší.
Řekni jí, co chce muž z nebe, Marku.
Proč mi neřekneš, jak to s námi má být?
Řekni mi to, prosím.
Ne.
Už jsme svoji? Pak něco mám.
Jen pár...
Marku, počkej!
Proč mi neřekneš, co chce muž z nebe?
- Něco jsem provedl. - To je v pořádku.
- Můžeš třikrát. - Ty to nechápeš.
Žádný muž z nebe není.
Proč jsi říkal, že je?
Nedokázal jsem se dívat na máminu tvář, když umírala.
A pak se to vymklo.
Ale jak můžeš říct něco, co není?
Nevím, jen jsem to řekl. Prostě můžu.
Ale když jsem se tě ptala,
jestli bohatství, úspěch a sláva změní genetiku,
proč jsi neřekl ano?
To by se nepočítalo.
Marku.
Vím, co chci.
Chci malé tlusté děti s tupým nosem.
Na to jsem ten pravý.
A to je konec. Mám svou holku.
Anna a já jsme moc šťastní.
Pořád moc nechápe, jak jsem to všechno dokázal říkat a dělat.
Nikdo to nechápe. Umím lhát pořád jen já.
Vlastně ne tak úplně.
Co myslíš?
Vypadá to dobře.
Chutná to skvěle, mami.
- Tvoje nejlepší. - Jsem tak ráda, že vám chutná.
Nevím, kde začít.
Začnu asi u chleba a propracuju se až tam.
Sněz to. Tak moc ti to chutnalo. Proč si nepřidáš?
Chutná mu to.