Tidligere:
- Andre er faldet for Wil. - Jeg troede, at det var Bandon.
- Jeg sagde, der var kommet en ny. - Giv mig kodekset. Ellers dør hun.
Brænd dem begge to.
Du er nøglen til Himmelkilden.
Troldmandsherren vil komme efter dig og kilden.
Hvorfor har en dødelig dreng vækket Troldmandsherren?
Jeg kan mærke det i mit hoved.
Det kan mærke mørket inde i dig.
- Jeg jagter magikere. - Grib ham.
De Fire Lande vil ikke blive renset for magi.
Det var ikke meningen, at det skulle slutte sådan her.
Det her er ikke slutningen.
Din mor ville have været stolt.
Det kan jeg snart spørge hende om.
Brænd, vederstyggeligheder!
Træk ikke vejret.
- Er du uskadt? - Riga har kodekset.
En stor bog med magi.
Hvis Troldmandsherren får den, er krigen slut, før den er begyndt.
Vi må til Gråmark.
Team Wild Animals Only Released On: www.HoundDawgs.org
Det er rart, at du er tilbage. Vi har meget at tale om.
Ja, det har du ret i.
Hvorfor sagde du ikke noget om, hvem jeg er?
Var du så blevet?
Prinsesser, der er stukket af, plejer ikke at være glade for spørgsmål.
Dit royale blod betød ikke noget. Du skulle bare være lykkelig her.
Desværre har det nu ændret sig. Du har arvet mere end et kongerige.
Kun du kan åbne Himmelkilden -
- så Troldmandsherren vil gøre alt for at få fat i dig.
- Jeg har ikke bedt om det her. - Det har ægte helte aldrig.
Hvis jeg er en helt, hvorfor gemmer jeg mig så her?
- Du har intet andet valg. - Jeg er dronning af Leah.
Jeg vil gøre alt for at beskytte mit folk.
Hvis Troldmandsherren finder dig, dør dit folk.
Og alle andre, du elsker.
Jeg ved, at det er hårdt, men undervurdér ikke vores fjende.
Så længe denne enklave forbliver en hemmelighed -
- er det det eneste sikre sted for dig i De Fire Lande.
Jeg kan mærke hans øjne sommetider. Troldmandsherren.
Han leder efter mig i mørket, men kan ikke se mig.
Din mors halskæde.
Den gyldne elversten beskytter dig mod hans snagende blik.
Du må aldrig nogensinde tage den af.
Den er dit sidste forsvar.
Du har ikke sagt et ord i tre timer.
- Undskyld. - Jeg beklagede mig ikke.
Du tænkte på hende, ikke?
Nej, jeg er afklaret med Amberle nu.
Eretria, hvis der sker noget, så holder du øje med Mareth, ikke?
Hvad mener du?
Man ved aldrig, hvem der kommer noget til.
Hallo.
Det må du ikke sige.
Jeg sørger for, at der ikke sker dig noget.
- Eretria? - Jeg er okay.
Det ser vist ikke sådan ud, hvis man er okay.
Hvad er der med dig?
- Jeg er ved at blive skør. - Det er mere end det.
Noget har plaget dig siden Arborlon. Sig sandheden.
Jeg er ikke den, du tror.
Jeg er ikke god.
Hendes mørke bliver stærkere.
Armageddons barn taler til mig.
Nu skal du se.
Hun er sammen med Shannara'en.
Hun kæmper imod, men ikke ret meget længere.
Hvorfor spilder du tid på hende? Hun er bare en ussel røver.
Jeg fornemmer din foragt, dreng. Hvad ønsker du?
- Jeg ønsker at tjene. - Løgn! Sig sandheden!
Hvad ønsker du?
Jeg genoplivede den mægtigste druide for at lære af ham.
Så jeg kan blive lige så stærk som ham -
- så ingen kan gøre mig noget igen.
Så du ønsker altså styrke?
Så kom.
Lad mig vise dig de svar, du søger.
Druidernes kodeks. Havde general Riga bogen?
Al magi samlet et sted.
Tak, herre. Nu forstår jeg.
Jeg har været godt dum.
Jeg har ledt efter en, der skulle vise mig min skæbne.
- Du forstår nu, barn. - Jeg er ikke et barn.
Det var min styrke, der genoplivede dig.
Og hvordan belønnede du mig?
Du ydmygede mig, som alle de andre har gjort.
Du vanhelligede Catania.
Jeg er min egen herre nu.
Allanon havde ret om dig.
Cogline prøvede at lære mig, hvordan jeg kontrollerer det.
Den ting inde i mig. Jeg prøver...
Men siden solformørkelsen har jeg kunnet mærke Troldmandsherren.
Det er en slags kulde i mit blod, der breder sig til hjertet.
Du er den stærkeste, jeg kender. Du kan kæmpe imod.
Du forstår ikke. Sommetider kan jeg lide følelsen.
Jeg kender det. Det ødelagde mig næsten.
Men jeg nægtede at lade det vinde.
Hvad hvis mit mørke er stærkere end mig?
Hvad hvis jeg bliver som Bandon?
Jeg kan ikke fornemme Troldmandsherren.
Han har forladt stedet her.
Jeg har svigtet dig.
Herovre.
Hold da op.
Jeg håbede ellers selv at dræbe Riga.
- Kodekset. - Den er væk. Vi kom for sent.
Han skal stadig bruge Lyria til at åbne Himmelkilden.
Så er den sikker. Cogline har gemt hende af vejen.
Vi må finde hende før Troldmandsherren.
Hvorfor står vi så stadig her?
Vent. Mareth og jeg finder Lyria.
- I må straks til Leah. - Hvorfor?
Hvis vi fejler, er I Himmelkildens sidste forsvarsværk.
Den skal beskyttes mod Troldmandsherren.
Hvordan? Leah er fyldt med De Blodrødes soldater.
Da jeg var grænselegionær -
- sagde jeg til mine mænd, at en hær er som en slange.
Man skal bare hugge dens hoved af.
- Lyria. - Du klarede det.
Wil, Lyria.
- Hej. - Hej.
Det var I længe om.
Shannara-sværdet. Sig, at Ellcrys lavede det.
Vi har stadig en chance for at vinde krigen.
Godt klaret, knægt.
Det ser så nyt ud, som da jeg smedede det.
- Har du lavet det sværd? - Har Allanon ikke sagt det?
Det var min største bedrift, inden jeg forlod ordenen.
Klingen har fået tilført druidernes hellige viden.
En perfekt sammenblanding af magi og videnskab.
Jeg skal nok prøve at behandle det lidt bedre.
- Værsgo. - Tak.
Afslørede Ellcrys det, du skulle se?
Har du ikke tænkt dig at læse mine tanker denne gang?
Min magi svækkes, så der er visse ting, jeg ikke længere kan.
Så er der da et glimt af håb.
Ja, Ellcrys viste mig, hvad jeg må gøre. Jeg er klar.
- Vi tager af sted ved daggry. - Hvad med Lyria?
Dronningen bliver her. Få hvilet dig.
Du får brug for alle dine kræfter i det kommende slag.
Så sker det, gamle ven. Et sidste opgør.
Magi og videnskab er forenet igen.
Jeg må indrømme, at Wil ikke helt er, som jeg forventede.
Var Shea det?
Hvad med dig? Er du parat til det, der venter?
- Jeg kan stadig kæmpe. - Det er ikke det, jeg mener.
Vi ved begge, hvad der sker, når man dropper druidernes søvn.
Hvad sker der med vores ældgamle orden, når du ikke er her?
Min datter, Mareth, vil bære faklen videre.
Det er underligt at være her igen.
Efter alle de nætter vi tilbragte her sammen.
Det føles, som om de minder er fra et andet liv.
Så kan vi skabe nye minder.
- Jeg kan ikke igen. - Hvad kan du ikke?
- Miste dig. - Det sker ikke igen. Det lover jeg.
Der er ingen, der kan stoppe os nu.
Vi er bestemt for hinanden.
Jeg er træt af at høre, hvad jeg skal.
Hvad mener du?
Jeg vælger selv min fremtid. Forstår du det?
Mig og ingen anden.
Vi kan snart tage tilbage til Leah.
Og hvad sker der så? Lever vi lykkeligt til vores dages ende?
- Det lyder som et eventyr. - Og hvad så?
Fortjener vi ikke en lykkelig slutning?
Det er ikke så enkelt.
Faktisk -
- kan man svare ja eller nej.
Hvad laver du?
Eretria...
Vil du være min dronning?
Jeg ved, hvem du er. Vores herre har brug for dig.
Du må ønske at dø, siden du er vendt tilbage, våbenmester.
Jeg er ikke kommet for at slås med dig. Jeg har en besked.
- Din krig er slut. - Dine mænd har overgivet sig.
Jeg foreslår, at du gør det samme.
Så vi kan rådne op i en celle og vente på at blive henrettet?
Jeg foretrækker, at mine mænd dør med æren i behold i et slag.
Gør det så.
Efter alt, De Blodrøde har gjort... Galgen er for god til dig.
Men vi står over for en langt større trussel nu.
Vi dræbte ikke Riga. Det gjorde Troldmandsherren.
- Og han er på vej til Leah nu. - Vi må stå sammen eller dø.
Hvis I kæmper sammen med os, vil jeres forbrydelser blive tilgivet.
Vi svor en ed.
Jeg har også været kommandør.
Jeg ved, at soldaternes liv er vigtige for dig.
Men hvis vi skal overleve, må vi kæmpe sammen.
Hvem skal lede os i det kommende slag?
Det er en sær følelse.
Hvis de alle sammen dør -
- hvis De Fire Lande brændes ned til grunden, så er det min skyld.
Hør nu her, Wil.
Din far gav altid sig selv skylden for alle fiaskoer.
Men han kunne ikke acceptere, at hans triumfer var lige så vigtige.
Var det en slags peptalk?
Jeg troede, du ville sige, jeg havde meget at lære -
- og lang vej endnu og alt det.
Der er noget, du skal vide.
Lige inden sværdet gik i stykker, fik jeg et syn om dig.
Hvad Shannara-sværdet end afslører...
Det skal kun du vide.
Men der er én sandhed, som jeg må dele med dig.
Jeg ved, hvad Mareth føler for dig.
Jeg havde de samme følelser for hendes mor.
Men jeg så det altid som en svaghed.
Sandheden er, at når jeg ikke længere er her -
- vil den stærkeste del af mig leve videre.
På grund af det Pyria og jeg havde -
- og det, vi skabte.
Vores datter. Mareth.
Jeg lover at passe på hende.
Hvem er det?
- Eretria. Hvad er der? - Jeg har brug for hjælp.
- Hvornår begyndte det? - Det bliver værre.
Jeg kan stadig ikke kontrollere det.
Jeg troede, at jeg havde mere tid.
Ingen burde bære på sådan en byrde.
Sig, hvordan jeg bekæmper det.
Har du set ting igen?
Troldmandsherren prøver at inficere dine tanker.
Det bliver sværere og sværere for dig at modstå ham.
Du må blive her. Wil og de andre må kæmpe mod ham selv.
Nej, jeg kan ikke svigte mine venner nu.
- Der står liv på spil. - Jeg er ikke et monster.
Jeg spurgte, hvordan jeg kan bekæmpe det. Ikke acceptere det.
Du sagde, at jeg kan kontrollere min skæbne.
Det er vist desværre for sent.
Hvis du ikke vil hjælpe, så vinder jeg over det selv.
Eretria!
Du skal da vist bare have Shannara-sværdet.
Troldmandsherren har ikke en chance.
Jeg er så... Må jeg komme ind?
Mødte du Amberle inde i Ellcrys?
- Ja. - Hvordan føltes det?
Smertefuldt. Godt.
Begge dele.
Jeg elskede Amberle.
Men hun viste mig, at fortiden ikke betyder noget.
Nutiden betyder noget.
Hvad havde du tænkt dig?
Der er først noget, du skal vide.
- Kong Ander er død. - Hvad?
Det betyder, at du er arving til Arborlons trone.
Det passer, Deres Majestæt.
Hvad? Nej, nej. Det er umuligt.
Det ønsker jeg ikke. Jeg skal være druide. Ikke dronning.
Jeg skulle bare være en healer.
Men nogle gange vælger skæbnen os i stedet.
Hvad mener du med, at vi er i fare?
Hvis Troldmandsherren allerede har fået kløerne i hendes tanker -
- så ved han måske, hvor vi er. Vi kan ikke stole på hende.
- Hvad foreslår du? - Hun er nærmest min datter.
Men der må gøres noget.
Jeg viste Lyria det, før du og de andre kom.
Den elektriske strøm gør, at Mord Wraiths ikke kan komme igennem.
Hun er i sikkerhed her i tilfælde af et angreb.
Du beskytter Lyria. Jeg finder Mareth og Wil.
Shannara-sværdet er vores eneste håb nu.
- Hvad sker der? - Det må være Troldmandsherren.
- Hvordan har han fundet os? - Det ved jeg ikke.
- I skal ud herfra. - Cogline har vist mig hvor.
Jeg finder Allanon.
Mareth.
Halløj, gamle ven.
Løb!
Skynd jer!
Herind.
Bare rolig. De kan ikke komme ind, så længe strømmen er der.
Vi er i sikkerhed her.
Jeg har fundet dig.
- Du kan ikke gemme dig. - Nej.
Dit blod fik mig tilbage, druide.
Intet kan skjule din sjæls mørke.
Du er svag. Det samme er din elev.
Du kommer til at betale for det, du gjorde mod Bandon.
Du kan ikke besejre mig, Allanon.
Måske ikke alene.
Men du har altid undervurderet vigtigheden af alliancer.
Alliancer er for dem, der er for svage -
- til selv at tage magten.
Eretria. Kæmp ikke imod.
Tilslut dig mørket.
- Bliv her sammen med Eretria. - Den er stadig derude.
Jeg må konfrontere Troldmandsherren.
Kun jeg kan sætte en stopper for det her.
Eretria!
Du skal ingen steder, Shannara.
For hvert et sekund vi spilder, er Lyria i fare.
Hendes skæbne er i Wils hænder nu.
Vi har vores egen krig at udkæmpe.
Rejs dig.
Det er min tur.
- Far. - Ud herfra.
Nej!
Eretria, lad være. Hvad laver du?
Jeg ved, du stadig er derinde. Du er stærk og kan vinde.
Nej, Eretria!
Vær nu sød. Det er mig.
Jeg ved, du er derinde.
Det gør mig ondt. Jeg kan ikke kontrollere det længere.
Du må ud herfra nu.
Jeg er ligeglad med, hvordan du ser ud. Ingen generer min familie.
Der er så megen smerte inde i dig.
Hold dig væk fra mig.
Jeg lovede, at jeg aldrig ville forlade dig igen, og jeg mente det.
Du skal ikke kæmpe mod det alene, men du må stole på mig.
Søde Lyria.
Du skulle have lyttet til mig.
Tekster: Lars Steen Olsen www.sdimedia.com