Tidligere...
Shannaras sverd er det mektigste våpen noensinne smidd.
- Se, pappa! - Gi meg det. Straks!
Aldri rør det!
Tror du at du er datteren min? Det er ikke mulig.
Tatoveringene på hånden din. Var du i grenselegionen?
Mennene mine var best.
Jeg lovte moren din å alltid beskytte deg.
Jeg visste at skjebnen ville føre deg hit.
- Hvor er Catania? - Død.
- Du drepte henne! - Vi blir sterkere for hver dag.
Dere kan ikke beseire oss.
Man må alltid betale gjelden til Trollmennenes herre.
- Hodeskallen er i Paranor. - Innelåst i en magisk kiste.
Du har tre dager. Gi meg druiden, ellers dør onkelen din.
Vi er milevis fra palasset nå.
Det spiller ingen rolle. Dronningens garde er like bak oss.
Her skilles våre veier ad.
Har du viktigere fore enn å stanse Trollmennenes herre i å gjenoppstå?
Dere trenger ikke meg.
Mot deg, den pene gutten og druiden...
- ...taper Trollmennenes herre. - Det er ikke poenget.
Når jeg har gjort det jeg må gjøre -
- så leter jeg dere opp.
Der er hun!
Cogline! Hva gjør du her?
Jeg begynte å tro at du hadde glemt meg bort.
Den dagen kommer aldri.
Kom.
- Paranor er den veien. - Du kan ikke dra dit.
- Det er for farlig. - Vennene mine trenger hjelp.
Soldatene hennes prøvde å drepe deg, men vi må treffe dronningen likevel.
Det gjelder De fire landenes framtid.
Team Wild Animals Only Released On: www.HoundDawgs.org
Vi er snart i Paranor. Hva gjør vi når vi er der?
Vi stopper Bandon og redder onkelen din.
- Så enkelt, altså? - Når du rir inn i Paranor -
- leser Bandon tankene dine.
Vi er tryggere om jeg sier lite.
- Jeg liker å ikke få vite noe. - Da får vi stole på hverandre.
Vi tre mot Bandon og en hær av dødsskrømt?
- Det passer dårlig å improvisere. - Vi blir ikke tre. Bare Wil og jeg.
- Er det å stole på hverandre? - Før du kan styre kreftene dine -
- bør du ikke utsettes for borgens magi. Det er for farlig.
Du tror fortsatt at jeg smir renker mot deg. Innrøm det!
Kom igjen.
Vi vet ikke hva Bandon og dødsskrømtene vil gjøre.
Er det ikke bedre å holde sammen?
Paranor slipper ikke mørkets skapninger innenfor sine murer.
Bandon må gå inn alene.
Er ikke Bandon en mørkets skapning? Han kunne ha narret meg.
Catania satte sin lit til kongedømmet-
- og levde for å tjene andre.
Hun var en sann venn og forstod mer om statsanliggender-
- enn jeg ofte ville innrømme.
Det går ikke én dag uten at jeg savner henne.
Måtte hun hvile.
Jeg sørger med deg, min konge.
- Catania var tro. - Hun fortjente bedre.
Vi fant aldri kroppen hennes. Crimson skal få svi for dette.
Vil du angripe dem, blir jeg med.
Dette er ingen jakttur i Wilderun.
- Dette er krig. - Jeg vet hva det er.
Og jeg kjenner riket som min egen lomme.
Jeg kan lete opp disse forræderne.
Jeg kan ikke la deg holde hemmeligheter for dronningen.
Jeg har løyet for Tamlin siden jeg lærte å snakke.
Jeg kan håndtere henne.
Jeg burde ant at du ville komme, druide.
Eks-druide, Deres Høyhet.
Hvorfor skynder du deg tilbake etter 30 år?
Hva deg angår... Datteren min har kjøpslått om livet ditt, vandrer.
Du er trygg, så lenge hun holder seg til avtalen vår.
Sa du ikke fra til dem som nettopp ville drepe meg?
- En glipp. - Det holder.
Vi har viktigere ting å diskutere.
Trollmennenes herre er her snart, men det vet du vel allerede.
For 30 år siden-
- svor kongen at han skulle bekjempe Trollmennenes herre.
Er det et poeng i denne historietimen?
Det var kun Leah som ble berørt av rasekrigene.
Krigens eneste offer ble ektefellen din.
Om du vil vite om jeg inngikk en avtale for å redde folket mitt, -
- så er svaret ja.
Trollmennenes herre drepte mannen min og ga meg tronen.
I bytte mot hva?
- Kraftens hans måtte styrkes... - Han ville drikke av Himmelbrønnen.
Ja. Men han ble ødelagt før han fikk sjansen.
- Hva er Himmelbrønnen? - Sølvelvens kilde.
Dens magi er disse landenes livsblod.
Tamlins slekt har forvaltet den i århundrer.
Trollmennenes herre-
- vil forvente at du hedrer avtalen. Han vil til brønnen.
Leah blomstrer, takket være avgjørelsene jeg har fattet.
Jeg ber ikke om unnskyldning for å beskytte folket mitt.
Med kraften fra brønnen blir Trollmennenes herre ustoppelig.
Da du reddet riket ditt, dømte du oss alle til døden.
Det er langt nok.
- Onkel Flick? - Jeg har det bra.
Men du burde ikke ha kommet.
Allanon. Du ser sliten ut.
Jeg er sliten av påfunnene dine, men ikke for sliten til å avslutte dette.
Dere to kan drepe hverandre når Flick er i sikkerhet.
Ikke før jeg har hodeskallen. Som vi ble enige om.
- Holder du din del av avtalen? - Har jeg noensinne løyet for deg?
Det er druiden du bør være mistenksom mot.
Men du har visst ærlige hensikter.
Du er her for å redde onkelen din. Men hva druiden angår... Hvem vet?
Sinnet hans er stengt.
Hvis du vil ha skallen, får du løslate Flick nå.
Selvsagt. Som dere vil.
Bandon! Hva gjør du?
Jeg beskytter meg selv.
Det går bra.
- Hva gjorde du mot ham? - Jeg ga ham et smittestoff.
Hvis jeg ikke kurerer ham snart, dør han.
Hvorfor? Jeg har gjort alt du har bedt meg om.
- Alt! - Jeg vet det.
Beklager, Wil. Jeg stoler på deg, men jeg kan ikke stole på druiden.
Hodeskallen er denne veien.
Hvis du gjør dette, fins det ingen vei tilbake.
Det er det som er tanken.
- Godt forsøk. - Nå!
Hva gjør du her?
Jeg sørger for at Bandon ikke drar herfra med skallen.
Var du med på dette?
Var krangelen utenfor bare spill?
Hvorfor sa du ikke at Lyria er dronning Tamlins datter?
Vent, ikke si noe. Du prøvde å beskytte meg.
Jeg håpet faktisk at du og Lyria kunne begynne på nytt.
Få et liv som ikke var definert av tabbene til foreldrene deres.
Jeg var naiv. Etter alle disse årene burde jeg ha visst bedre.
Si sannheten, da. Nå.
Hvor fikk jeg denne tatoveringen?
Hvorfor ba druidene deg om å verne meg?
Hvordan døde egentlig moren min?
Tatoveringen på skulderen din...
Symbolet betyr at du er etterkommer av en sekt-
- som overlevde de store krigene:
Armageddons barn.
De overlevde fordi de ikke var helt menneskelige.
De var hybrider av mennesker og demoner.
Det innebar at de kunne påvirkes-
- og kontrolleres av alle som utøvde svart magi.
- Var moren min en av dem? - Ja.
Hva skjedde med henne?
Dere ble stadig jaktet på. Ingen steder var dere trygge.
Moren din ble dødelig skadet av en demon.
- Hvordan fant de henne? - De føler magien hennes.
Det er for sent for meg. Beskytt henne.
Vær så snill, Cogline. Bare du kan gjøre det.
Jeg vil alltid elske deg, Eretria.
Mamma!
Jeg lovte henne å beskytte deg.
Hun overbeviste meg om-
- at du kunne virke for det gode istedenfor det onde. Hun hadde rett.
Derfor valgte Ellcrys deg til å åpne Blodilden.
Du sa at sannheten ville gjøre vondt. Var det dette du mente?
I hele livet har jeg måttet fri meg fra dem som ønsket å styre meg.
Men nå sier du at jeg kanskje ikke har noe valg.
Det har du. Moren din trodde det, og det gjør jeg også.
Men om Trollmennenes herre kommer, vil han sanse deg.
Han vil forsøke å styre tankene dine og utnytte deg.
Hvordan skal jeg kunne tro deg etter alle løgnene dine?
Fordi jeg kan bevise det.
Verken magi eller vold kan brukes i denne cellen.
Druidene sørget for at den hindret fangene i å flykte-
- eller drepe hverandre.
Legg ned våpenet, gutt.
Fengselet ble skapt for sterkere skapninger enn deg.
Du løy. Du sa at vi skulle redde ham.
- Det var hele tiden hensikten min. - Nå er han en brikke i spillet ditt.
Nok et offer til alles beste.
Trykk på runene i den rekkefølgen jeg lærte deg og si navnet mitt.
Bare slik kan jeg befris fra fengselet.
Hva med ham?
Hvis du bare sier navnet mitt, blir han sittende inne.
Men skynd deg. Jo lenger jeg er fanget, desto svakere blir jeg.
Vent! Du skal ingen steder før Flick er kurert. Vi hadde en avtale.
Du kan ikke gjøre noe for ham nå.
Jeg prøvde ikke å lure deg.
Vi ville ikke at Bandon skulle lese tankene dine.
Allanon kunne ikke få Bandon i fella uten en pant.
Han brydde seg bare ikke.
Vær så snill, Wil. Allanon har rett.
La meg gå.
Aldri. Jeg kan fortsatt redde deg.
Slutt! Du gjør det bare verre.
Unnskyld.
Bare én ting kan redde ham:
Gi meg skallen, så får jeg giften til å forsvinne.
Skal jeg stole på det?
Det er druiden jeg har noe uoppgjort med, ikke deg eller onkelen din.
Ikke la deg lure. Han manipulerer deg.
Hysj! Du av alle mennesker har ikke rett til å si sånt.
Veien til hodeskallen beskyttes av sterk magi.
Det krever blod fra en Shannara og en druide for å få adgang.
Så heldig at jeg har datteren din her ute.
- Ikke bland meg inn. - Du er allerede innblandet.
Du dukket opp i Storlock. Plutselig jager demoner meg. Onkelen min tas.
Jeg ville advare deg mot Crimson...
Ingenting er tilfeldig ved magi.
Du dukket opp fordi du har en rolle å spille.
Han tror deg fortsatt ikke.
Du vil at jeg skal trosse Allanon og hjelpe deg. Greit.
Men ikke oppfør deg som ham.
Stol på meg, Mareth. Jeg vil ikke la Bandon vinne.
Hva er dette for et sted?
POLITI
Fortidsmenneskene holdt onde skapninger fanget her.
Skapninger som meg?
- Hva er det der? - Et dødsskrømt.
Det ble skapt ved hjelp av Trollmennenes herres blod.
Dets eneste hensikt er å tjene ham.
Hvordan fanget du det?
Med en kombinasjon av magi og vitenskap.
Jeg lokket det hit. Det kan ikke ta seg forbi en elektrisk barriere.
Vender Trollmennenes herre tilbake, vil han forvandle deg til et våpen-
- og bruke deg mot alle dine kjære.
Du kan bare bekjempe mørket ved å herde deg.
- Hva gjør du? - Utdannelsen din starter nå.
Du ville ha sannheten. Da må du se den i øynene.
Jeg kjenner hvordan det prøver å komme seg inn i hodet mitt.
Det er fordi det sanser mørket i deg.
Du må skyve det tilbake. Styr det, ikke la det styre deg.
Bøy deg for meg!
Det holder.
Det var ikke spesielt vanskelig.
Ikke bli overmodig. Det var et godt første skritt.
Men du må fortsette å øve på å skyve det tilbake.
Et svart skrømt er bare en tjener.
Det er noe annet å møte det røde skrømtet. Det er lederen.
Mørket hans er mye mektigere.
Hva er det?
Mørket i meg... Da jeg brukte det til å styre den skapningen, -
- så nøt jeg det.
Uten rett kombinasjon, blir vi her i månedsvis.
Fortalte ikke Allanon det?
Han lærte meg å utløse cellen, ikke hvordan man når skallen.
- Hva gjør du? - Allanon gjemte skallen hos far.
Da var alvestenene her også. De kan hjelpe oss å se hvor han har gått.
Wil.
Hva er det der?
Ingen hodeskalle.
Det rimer ikke. Den skulle være her.
Hva gjør vi nå?
Ifølge Allanon kreves det en druide og en Shannara. Jeg ser to åpninger.
- Og vi er to. - Er du klar til å få vite hvem du er?
Mareth! Vær så snill, ikke gjør det.
Hvis hun ikke er datteren min, dør dere begge to!
Tenk om jeg ikke er datteren hans?
Hva det enn er, så må det ha fungert.
Allanon er altså faren din. Jeg beklager.
Nå vet vi hvem du er.
Spørsmålet er: Hvor er vi?
Stille! Lunsjen er nesten ferdig, og bordet må dekkes.
Gå ut og lek, Desmin. Nå.
Beklager at det tok så lang tid.
Jeg visste ikke om du kom tilbake.
Jeg lovte Conor å ta hånd om dere.
Takk, Jax.
Conor var den beste soldaten i bataljonen min.
Gull gir ham ikke tilbake.
Mamma!
- Hvor er druiden? - Hva gjorde du?
- Ungen min! - Vent, Sheema!
- Jeg frykter ikke døden. - Du fortjener ikke å dø.
Forsvinn herfra!
Sheema, jeg...
Hold deg borte fra meg. En forbannelse hviler over deg.
Kom aldri tilbake hit.
- Det er Skyggedalen. - Det er umulig.
Jeg så det stå i flammer.
- Alle forlot den. - Jeg vet det, men forklar det der.
Hvorfor føres vi tilbake til hjembyen din?
Shea og Allanon må ha gjemt hodeskallen her.
Kom.
Jeg hater fosser.
Det er landsbyen min, men jeg kjenner ingen igjen.
Og de ser ikke ut til å kjenne igjen deg.
Vi holder en lav profil og finner hodeskallen.
Jenta med illusjonene er altså datteren din?
Du brakte henne hit utrent, uforberedt, -
- for å brukes mot meg som et våpen.
Og nå har hun vendt seg mot deg.
Høres det ikke kjent ut?
- Hun er ikke som deg. - Er du sikker på det?
Jeg merket en dyp smerte inni henne.
Når jeg er ute herfra, tar jeg kanskje hånd om henne.
Hjelper henne å nå sitt sanne potensial.
Det kommer ikke til å skje.
Kanskje du har rett. Kanskje jeg lar henne råtne bort her, -
- sammen med alt annet du har kjært. Til alles beste.
- La meg være i fred! - Vi har advart deg før.
Skitne halvblods! Hvis du ser på søsteren min igjen, -
- kutter jeg av deg ørene og mater deg med dem.
- Jeg har ikke rørt henne. - Ikke lyv for meg!
Jeg så at du flørtet med henne!
Slipp ham løs.
Mitt er nok større.
Takk. De ville spidde meg som en gris.
Jeg er Wil. Dette er Mareth.
Hyggelig å møte dere. Jeg heter Shea Ohmsford.
Det er ikke dypt. Det er borte om noen dager.
Hva skjedde med de drittsekkene?
Det virket mer personlig enn vanlig alvehat.
Jeg har truffet et menneske.
- Fyren med kniven er broren hennes. - Sjarmerende.
Han er en bra fyr, men han ble oppdratt sånn.
- Menneskene her stoler ikke på alver. - Det er ikke bare her.
Hva med familien din, da?
- Hvor er de? - Jeg er adoptert.
De er mennesker, så jeg er den eneste med spisse ører.
Det gjør meg til blink.
Hvor kommer dere to fra?
En landsby... som ligger omtrent seks mil sørover.
- Den heter Barke... rot. - Den har jeg aldri hørt om.
Dere er sikkert sultne.
Broren min Flick er kokk, men han er på sauemarkedet.
Hva tenker dere om tørt brød og ost?
- Det høres kjempegodt ut. - Bra! Jeg henter hesten min.
Druideportalen sendte oss altså tilbake i tiden, -
- slik at vi kunne møte faren din?
Ja. Til en tid før pappa hadde møtt Allanon.
Før han fikk sverdet. Før alt.
Han virker søt. Jeg ser hvor du fikk det fra.
Han vet ikke hva som venter!
Hva magien vil gjøre med ham. Og med familien min.
Hvis jeg sier det, kan han flykte!
- Da blir han kanskje lykkelig. - Uten Shea -
- vil Trollmennenes herre seire, og vi vil ikke leve.
Fortiden har allerede skjedd. Vi kan ikke forandre den.
Alt vi vet, er at onkelen din er døende...
- ...og at vi må finne hodeskallen. - Den kan være hvor som helst.
Men portalen førte oss jo hit. Til faren din.
Han må være nøkkelen, uvitende eller ei.
Det er noe du må se.
Dette er løytnanten hans, Valka.
Han kan føre oss til general Riga.
Hvis vi fjerner Riga, kan vi forhindre en borgerkrig.
- Hva tjener du på det? - Hvis jeg blir dronningen din -
- blir alvene mitt folk også.
Dessuten vil vi det samme: Å leve i frihet, uten frykt.
- Hva vil du ha? - Jeg vil hjelpe til med avhøret.
Vel er jeg dusørjeger, men penger er ikke det eneste viktige for meg.
- Den jævelen gjorde det personlig. - Ja visst. Vekk ham.
Vi setter pris på hjelpen, prinsesse, men du bør gå.
Jeg går ingen steder.
Da jeg var liten, pleide pappa å gjemme ting i låven.
Ting som ingen måtte finne.
Let gjennom den.
Jeg holder kjære far opptatt.
Hei! Wil gikk for å vanne buskene. Han er snart tilbake.
Smakte maten bra? Ble dere mette?
Vi har bare spist tørket ekornkjøtt i en uke, -
- så det smakte bedre enn bra. Jeg er stappmett.
Hvor lenge har du og Wil vært sammen?
Vi er ikke sammen. Vi er bare venner.
Fleiper du?
Du ser på ham med samme blikk som Heady pleide å gi meg.
Du burde fortelle det til ham. Hva er det verste som kan skje?
- Hvem er du? - Hei!
Jeg heter Wil. Wil... Barnlander.
Vennen min og jeg hjalp Shea da han hadde litt trøbbel.
Reddet dere ham fra broren min?
Så du er Heady.
Takk. Helt siden hele landsbyen fikk greie på det, -
- har de ikke sluttet å trakassere oss. Trakassere ham.
Jeg vet et og annet om fordommer.
- Det er tøft. - Det er ikke bare det.
I så fall hadde jeg holdt ut, men...
- Men? - Han skjuler ting for meg.
Det er visse ting han ikke forteller. Og det er uutholdelig.
- Jeg kan ikke være med noen som... - Være med noen som hva da?
Kanskje vi ikke burde være sammen.
Familien din ville blitt fornøyd om jeg forsvant.
Vi kan sikkert finne ut av dette.
Jeg liker deg, Wil. Men du kjenner verken oss eller Skyggedalen.
Vi kan ikke fortsette sånn, Heady. Det er slutt.
- Ikke noe spor etter ham. - Han kan ikke ha kommet langt.
Om det er noe Shea kan, så er det å forsvinne.
Bli her med henne i tilfelle han kommer tilbake.
- Vet du hvor han er? - Kanskje.
Men tiden går. Vi må finne hodeskallen.
Vi må også løse denne krangelen.
Ellers blir du kanskje aldri født.
Kanskje det ville vært bra.
Ja, du er sikkert plagsom for noen.
Men jeg ville nok savne deg.
- Hvordan fant du meg? - Heady trodde du hadde gått hit.
- Jeg har aldri fortalt om stedet. - Nei, selvsagt ikke.
Hun ba meg bare sjekke badestedet.
Hulen var en innskytelse.
Det er et sånt sted der jeg vokste opp også.
Et sted som faren min viste meg.
Jeg pleide å gjemme meg for mobberne der.
Ørene gjør folk sinte hvor enn man går.
Shea. Hva er det som skjer?
Tenk om de har rett om meg?
- Kanskje jeg ikke er bra for henne. - Tull! Du er en bra fyr.
Ja, men jeg har ikke fortalt henne alt.
- Jeg har sett ting. - Hva slags ting?
Monstre med ansikter av sølv som prøver å drepe meg.
Det føles så virkelig.
Hør her, Shea! Du er ikke gal.
Og du drømmer ikke. Jeg har også sett skapningene.
De kalles dødsskrømt, og jeg lover deg at de finnes.
Dette er ikke morsomt!
Du har visjoner om framtiden.
Nei! Hva prøver du...? Hvem er du?
- Heady! - Hva er det?
Hva så du?
Hun er i fare. Hun var dekket av blod.
Shea!
Shea! Vent!
Shannara!
Du er virkelig. Hvordan...?
Shea? Vi må av gårde.
- Hvordan gjorde du...? - Vi må skynde oss.
Den hveste noe til meg: "Shannara". Hva betyr det?
- Hva er en Shannara? - Det er deg.
Tekst: Eivor Bekkhus www.sdimedia.com