Detta har hänt...
Lägg dina händer på mitt sönderslitna kött.
Han säger att din biologiska mor lever.
Va?
De håller henne fången.
Jag följer med. Om din mamma är där, ska vi hitta henne.
Jäklar!
Fastigheten är stängd och övergiven.
Dumt att backa nu.
När vi är inne är de ändå många fler än vi.
-Gar! -Jag har varit med om värre.
Oroa er inte. Han sover bara lite.
Slappna av, mr Grayson.
Det är lättare om du gör det.
Vad i helvete är det?
-Var är de? -De blir utvärderade.
Vi är bara tjänare vars uppgift är att hitta dig.
Jag tar tillbaka det.
Är du Angela?
Vem är du?
Din dotter.
Du kommer med mig.
Nu!
Det måste få ett slut.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Jag har alltid velat ha en sån.
Jag tyckte jag hörde Bruce prata med nån.
Diana.
En Justice League-grej.
Jag övertalade henne att få följa med.
Men jag missade allt det roliga.
Det är inte kul.
Det är Jokern.
Till och med Diana tycker att han är läskig.
Bruce ville inte ha mig där.
Jag gick ändå.
Jag börjar tro att han hade rätt.
Vad hände?
Många dog.
Vi kunde inte rädda dem.
Jag känner för att ge upp.
Jag förstår dig.
Tror du att han tänker sluta?
Vem?
Jokern.
Nej.
Bruce säger att Jokern dödar folk för att han kan.
Han slutar aldrig.
Jäklar.
Varför måste du alltid ha rätt?
För att jag är äldre, smartare och sötare än dig.
Du och Bruce kan stoppa honom.
Det är vad ni gör.
Tack.
Bruce är bra på mycket.
Inte peppsnack.
Om du behöver nån att prata med
finns jag alltid här.
Trots allt...
...borde vi medhjälpare hålla ihop.
Rach?
Du skrämde livet ur mig.
Det finns en ironi här.
Du vet väl att det är tidigt?
Ja, jag ville göra frukost.
Jag fixar kaffe.
Tack.
Så...
-Dick och Kory. -Jag vet.
-Visste du? -Snälla.
Äckligt.
Är det som att tänka på ens föräldrar?
Jag vet inte.
God morgon.
Hej, mamma.
Hej, sötnos.
Jag har gjort frukost.
Jag ser det.
Är du hungrig? Om en stund.
Fem år...
...man glömmer hur vacker soluppgången är.
Kom.
Får jag lägga armen om dig?
Gärna.
-Jag kan bara... -Det är okej.
Du tycker om min dotter, unge man, mycket.
Jag har ögon.
Vill du ha en kram?
-Nej tack. -Sitt med oss.
Jag står.
Är du okej?
Jag kan inte sluta tänka på sjukhuset.
Du pratade i sömnen.
Nåt avslöjande?
Jag förstod inte ett ord.
Det här mysteriet om mig själv
börjar kännas irriterande.
Ska du nånstans?
Sjukhuset var basen för alla freak.
Rachel är skyddad från dem nu.
Hon har sin mamma.
Hon kan försöka leva ett normalt liv.
Men inte du.
Är det så?
Jag kan inte vara Robin längre, men att inte vara det funkar inte.
Åtminstone inte utan hjälp.
Hjälp du inte kan få här.
Nej.
Kanske...
...när jag minns vem jag är...
...och du tar reda på vem du ska vara...
...då kan vi...
Försöka igen.
Ja.
Det kan inte skada.
Pannkakorna på det där stället...
...påminde inte ens om de här.
Mina komplimanger till kocken.
Det var mest han.
-Rachel... -Jag undrade...
Snälla.
Rachel har förklarat situationen.
Jag förstår att ni lånar stället.
Inofficiellt.
Ägaren gav mig inte direkt lov att bo här, men...
Jag har nåt.
Jag har ett hus.
I Ohio. Det har varit i min...
...i vår släkt i årtionden.
Jag hoppades att du... vi...
Ni är alla välkomna dit, så länge ni vill.
Jag har många rum...
...och det är det minsta jag kan göra.
Men jag undrar vad som händer med ens hem
när man varit borta i fem år.
Skatter och massor av oöppnad post, tror jag.
Vad hade du i kylskåpet?
Det kan bli vår hemliga bas. Det är så coolt.
Eller hur, Dick?
Är det här slutet för teamet?
Tekniskt sett var vi inget...
Vi var ett team.
Vi ses igen nån gång.
Rachel...
Hon klarar sig.
Jag tar dem till huset
och ser till att ingen följer oss.
Sen då?
Sen är det dags att vara Kory Anders.
Och vem är hon?
Kanske den jag vill att hon är.
Det måste vara speciellt att inte ha ett förflutet.
Det är verkligen speciellt.
Jag hoppas du får veta vem som finns där inne.
Du också, Kory Anders, eller vad du nu heter på riktigt.
Ja.
Vänta.
Skitstövel.
Klarar du dig nu?
Vad tror du?
Tjugo...
Jag slutar.
Fint att se dig också.
Jag är sen.
Kommer du?
Jag trodde du slutat hos Batman.
Inte Batman.
-Robin. -Vad hände?
Jag klarade inte allt våld. Det blev bara värre.
Svårt att tänka sig.
Jag slutade tvärt. Brände dräkten.
Oj!
Det var dramatiskt. Min är i garderoben. De är dyra.
-Hur gjorde du det? -Gjorde vadå?
-Slutade. -Jag har inte slutat.
Jag bara lade av.
Hur är det annorlunda?
Tänk själv.
Det svåraste är att det tar tid.
Får jag bo hos dig ett tag? Jag kan sova på soffan.
Det får du jättegärna.
Stanna så länge du vill...
...så länge du har krafter.
-Dra mig baklänges. -Jag väntar.
Jag har saknat dig, Boy Wonder.
Det är min favorit.
Jag har vernissage senare.
Du kan väl komma och umgås med fantastiska, normala människor?
-Hur låter det? -Bra.
-För mycket? -Ja, lite.
-Ja. -Ja.
Varför tvivlar jag på det här redan?
"Inget tillsatt socker, vegansk vaniljpudding.
Designad att tilltala de som önskar en glutenfri, lågkaloridessert."
-Låter nyttigt. -Låter äckligt.
Jag kommer strax.
-Tre shottar bourbon. På nota. -Javisst.
Rach och Angela sitter längre fram.
-Vi går dit. -Nej.
Den här tåggrejen lät roligare i morse.
De båda behöver tid tillsammans.
Vill du leka en lek?
-Lek med din mobil. -Okej.
-Allt det här för dig? -Ja.
Vissa har publicerats online,
men det mesta är personligt från när jag reste. -Det är riktigt bra. -Låt inte så chockad.
-Jag menar det. -Det vet jag.
Det är några jag måste prata med. Du kan mingla lite.
Mingla?
Ett samtal som inte är agendadrivet?
-Samtal istället för förhör? -Varför?
Du kan behöva jobba på ditt småprat.
Jag vet hur man gör.
-Ibland är du påstridig. -Nej.
-Som nu. -Det är jag inte.
Det var vuxet.
Jag måste gå och vara Donna Troy. Försök ha kul.
-Det gör jag. -Inte.
Jag kan det här.
Vad ser du när du ser på mig?
Ser jag ut som du trodde?
Det är okej.
När du föddes
vägrade jag låta sköterskorna ta dig.
Gjorde du?
De försökte,
men jag insisterade på att hålla dig hela tiden,
så att jag kunde se på dig.
Vad mer?
Låt se.
Du grät aldrig.
Du bara tittade på mig med stora, allvarliga ögon.
Som du gör nu.
Det var som om du ville fråga mig nåt
och jag sa: "Oroa dig inte, lilla flicka,
vi har mycket tid att prata om det här när du är stor."
Men det fick vi inte.
Vi förlorade så mycket tid. Så många år.
Kände du Melissa?
Hon var min vän. Min goda vän.
Din fars folk ville få tag på dig
och jag visste att de inte skulle ge upp.
Så jag bad henne att ta dig.
Hon lovade att försvinna. Ingen kontakt alls.
Hon fick svära på att aldrig berätta om mig.
Det var det svåraste jag nånsin gjort.
Jag är så ledsen.
Nej. Du har inget att vara ledsen över.
Jag vet att du älskade henne och hon dig. Det var det jag ville.
Jag ville bara att du skulle ha en mamma.
De som var efter mig, jobbade de för min pappa?
Ja. Din far var mycket karismatisk.
Han såg kraften inom dig när du var mycket ung,
och han ville utnyttja den.
Han fick många efterföljare. En personlighetskult.
Är nån av er som jag? Det jag kan göra...
Du fick det av honom.
-Var är han nu? -Han är borta. Sen länge.
De som jagade dig var bara några av hans efterföljare.
Han kan inte skada dig längre.
Tack vare dina vänner kan inte hans folk det heller.
Jag kunde inte drömma om det här.
Alla år på den hemska platsen.
-Men hoppet höll mig vid liv. -Vilket hopp?
Att du var i säkerhet.
Att du och jag en dag skulle vara i säkerhet.
-Tror du att Rachel är arg på mig? -Varför det?
På sjukhuset, när jag angrep honom, det gjorde kanske henne rädd.
Du blev kanske rädd.
Hur kändes det?
Konstigt.
Jag ogillade det inte.
Bra. Det ska du inte göra. Det är en del av den du är.
-Jag dödade honom. -Han hade dödat dig.
Skäms inte för att du försvarade dig.
När jag är tigern är det inte bara jag.
Det är som om jag är inuti nåt och kontrollerar den,
men den har också kontroll.
Du och Rachel har nåt gemensamt.
Ni lär er båda att kontrollera era förmågor.
Det skapar ett band mellan er.
-Du vill hångla med henne. -Va? Nej.
Det är helt naturligt, att kyssas.
Jag är inte bekväm med det.
-Du blir upprörd. -Tror du?
-Får jag den? -Visst. Det hjälper tydligen.
Eller inte.
Stanna här.
-Hej. -Hej.
-Du har fem sekunder. -Till vad?
Säga vem i helvete du är.
Jag heter Jerry.
Varför tittar du på mig?
Jag tyckte du var sexig. Attraktiv. Förlåt.
Du ljuger. Du är med dem som var på sjukhuset.
Va?
-Var är de andra? -Vad pratar du om?
Ljug inte.
Jag kan inte andas.
Ut.
Hon har en otrolig blick, eller hur?
Och en bra vänsterkrok.
Jag har känt henne sen vi var barn.
I skolan?
Hennes mor jobbade med min far ibland så vi umgicks ofta.
Jag var där när hon fick sin första kamera.
-Intressant. Så... -Det var en Nikon F5.
Hon måste ha använt 50 rullar film första veckan.
Det var före allt blev digitalt.
Jag föredrar analogt själv. En pixel är ju en pixel.
Vem gillar inte att kunna manipulera färgstyrkan?
-Jag menar, det är... -Paul.
Ursäkta.
Tack.
Vem var det?
Undrar vad Pingvinen gör nu.
177 Spring Street. En timme. Kom.
Jag kommer.
Hur är det?
Nya vänner? Har du lärt dig nåt?
Jag har ätit hundra baconlindade dadlar.
Bra. Jag fick ett sms. Det är en arbetsgrej.
-Nån som jag måste träffa. -Ska vi gå?
Jag går. Du har kul. Försök slappna av.
Släpp ner håret. Ta en drink eller två.
Låtsas att du är med Bruce på en yacht.
Jag blev sjösjuk.
Det är därför det är på låtsas.
Jag är tillbaka inom en timme.
-Vill du ha sällskap? -Nej tack.
Agent Franklin? Jag heter Jerry Ridley, US Marshal.
Kvinnan ansvarig för attacken på poliserna i Illinois...
Jag har henne.
Ska jag känna mig bortdomnad?
Hur många har du druckit?
Bara en.
Du borde nog sluta.
Bästa resenärer,
det är ett hinder på spåret lite längre fram.
När vi har röjt det, kan vi fortsätta.
Ursäkta för besväret.
Vad är fel?
Jag är bara paranoid.
Donna Troy.
-Graham Norris. -Tack för att du kom.
Min kontakt sa att man kan lita på dig.
Han sa inte att du är så vacker.
Min kontakt sa att du skulle säga det.
Grundregel: Ingen inspelning.
Du får fotografera
men rikta inte kameran mot mig.
Varför gick du med på det här? Det är riskabelt.
Jag är inte rädd för risker.
Jag har jobbat för en man vid namn Andrew Ullman,
som gör affärer i Kapstaden.
Han har nyligen beslutat sig för personalbyte.
Så jag har beslutat att ge honom ovälkommen publicitet.
Låt mig se vad du har.
Jag sköt de flesta själv.
Du kan inte se där ute. Kom in.
Nej tack.
Du ser på
över en halv miljon dollar av varor här.
Hur kommer du förbi inspektörerna?
Du menar hur Ullman gör det.
Inspektörer får inte mycket betalt.
Vissa behöver desperat pengar.
Deras hus brinner ner,
deras barn behöver medicinsk vård plötsligt.
Så Ullman blir gripen och din konkurrens försvinner.
Du får kontroll över marknaden.
Eller så får dina foton hela handeln på fall.
Vem vet?
Vad är livet utan risker?
Var ärlig, ms Troy.
Är du inte nyfiken på hur det är att slappa framför en brasa...
...och känna en björnskinnsfäll mot din kropp?
Terry!
Visa Donna vår huvudattraktion.
Kineserna har en lönsam marknad för björnorgan.
Vissa betalar en förmögenhet för att få jaga björn
och sen säja delarna.
Jaga?
Hur går det till?
Björnen har fått lugnande, männen är väl beväpnade,
utgången är given.
Till dig, huset bjuder.
Skjut bara.
Tyvärr.
Det enda jag siktar mot djur är min kamera.
I så fall fick du vad du kom för.
Tack för din tid, mr Norris.
Det har varit lärorikt.
Nöjet är mitt. Vi ses säkert igen.
-Dick, vad gör du här? -Tänkte du låta honom gå?
Jag gjorde mitt jobb.
Graham är en av flera tjuvskyttar.
Mina foton hade stängt ner hela operationen
från Chicago till Kapstaden.
Nu har jag bara...
-...det där. -En till borta från gatan.
Du kan jaga de andra en efter en. Jag ska hjälpa dig.
Graham gillar mig. Om jag kan övertyga honom om att jag inte var med...
Tänker du låta honom gå?
Ta fram din mobil.
-Min mobil? -Bara gör det.
-Donna. -Ta en bild nu.
-Vad gör du? -Bara ta en bild
av oss båda medvetslösa.
Det är knappen med den lilla kameran.
-Jag vet hur... -Gör det då. Flera stycken.
-Ni ser bra ut tillsammans. -Fan ta dig.
Vi måste prata.
Nu!
Varför känns det alltid som om jag är i trubbel?
För att du är det.
-Är jag inte. -Jag kan höra dig...
-Fågelpojken. -Det är min favorit.
En handlingens man?
Om det betyder att inte låta nån jävel sticka.
Du är smartare än så. Du känner mig.
Du visste att jag hade kontroll. Varför hoppa in? Seriöst?
-Jag var orolig. Tänk om han kom undan? -Du visste att det inte var så,
-att jag hade en plan. -Men tänk om.
När Diana tog hand om mig...
...visade hon mig hur man fyller hålet som branden lämnade,
med kärlek och familj.
Det är vad amazonerna gör.
De har en tradition av makt och självkännedom.
Bruce fyllde det hålet i ditt liv på det enda sättet han kände till.
Med ursinne och våld.
Wonder Woman föddes för att skydda oskyldiga.
Batman skapades för att bestraffa skyldiga.
Men vi är inte de.
Ingen av oss.
Jag har inte slutat vara Wonder Girl.
Jag insåg att jag kunde göra mer gott som Donna Troy.
Förstår du?
Jag försöker.
Du kommer aldrig att vara civil.
Du förlorade chansen till det när du blev Robin.
Du kan inte vara Robin mer, för trots allt gott han gjorde,
var han ett eko av Bruces smärta...
...och din.
Vill du gå ut och ge skurkar på käften?
Vill du se till att det inte finns en chans
att nån av dem kommer undan?
Gör det.
Jag ska inte vara Batman.
Var inte det då.
Var inte Batman eller Robin.
-Var nåt annat. Nån annan. -Vem?
Ingen aning.
Men vem du än tänker vara...
...kommer du aldrig att vara bra på småprat.
Kanske inte.
Det finns värre saker.
Varför har du alltid rätt?
Äldre, smartare, sötare. Du vet varför.
Låt mig få din mobil nu.
Jag kan använda bilderna på mig och honom
för att bevisa att jag inte var med om det du försatte oss i.
Seriöst?
Va?
Varför har du bilder av bokstäver på nån förgrening av sumeriska
på din mobil?
Det är inte sumeriska.
Jag sa "förgrening".
Det här alfabetet har varit försvunnet i århundraden.
Vi lärde oss det på Themyscira.
Kan du översätta det?
Jag har några böcker.
Vänligen stanna på era platser.
Vi fortsätter om några minuter.
Tack.
Vakna. Vi måste hitta Angela och Rachel. Kom!
-Vad händer? -Fortsätt gå.
-Var är Rachel? -Hon gick på toa.
-Hitta Rachel... -Vad händer? -...och få ut dem ur tåget. -Konduktören...
Bara gör det.
-Vad ska du göra? -Jag klarar mig. Gå.
Okej.
Vi har henne.
Ner på marken!
Kom ut med lyfta armar!
Inte idag.
-Kory sa att vi skulle ses där. -Vi kan inte lämna henne.
Hon sa att vi skulle gå. Hon klarar sig.
Kom. Där är vår skjuts.
-Vill du köra? -Om det är okej.
-Vad är det för musik? -AC/DC.
Inte illa. Coolt.
Kom.
Kory?
-Vadå? -Mår du bra?
Det är nåt fel på mig. Mitt huvud.
Det som hände på sjukhuset, det...
Jag vet inte.
Om din hjärna är skadad...
...kanske jag kan hela den,
som jag helar sår.
Du kanske får minnet tillbaka.
Jag tror inte att det funkar så.
Det finns bara ett sätt att ta reda på det.
Har du nån aning om vad du gör?
-Nej. -Okej.
Vi provar.
Om det börjar göra ont, säg till.
Okej.
-Kan du titta igen? -Det gjorde jag.
Det är ett uppdrag till din vän Kory,
som kallas Night eller Starfire.
De här orden har ofta en dubbelmening.
Som aloha eller shalom kan betyda både "hej" och "farväl".
Det står här: "Hennes uppdrag är att säkra Raven",
vilket kan betyda "ta kontroll över" eller "ta hand om".
Känner du nåt?
Nej.
Kanske lite pirrande...
Jag tror inte...
Kory?
"Ta hand om"?
Om jag inte läser det fel...
...är Kory här för att döda Rachel.