Tidligere i Titans...
Læg dine hænder på dette forrevne kød.
Han siger, at din biologiske mor er i live.
Hvad?
At de har holdt hende fanget.
Jeg går med dig. Hvis din mor er der, finder vi hende.
For fanden!
Offentlige fortegnelser viser, at anlægget er lukket og forladt.
Det er dumt at trække sig nu.
Indenfor vil vi stadig være svært i undertal.
-Gar! -Jeg har prøvet værre.
Bare rolig. Han tager bare en lur.
Slap venligst af, hr. Grayson.
Du vil nok se, at det går lettere, hvis du gør.
Hvad fanden er det?
-Hvor er de? -Til evaluering
Vi er blot tjenestefolk, der skal finde dig.
Jeg tager det tilbage.
Er du Angela?
Hvem er du?
Din datter.
Du kommer med mig, tøs.
Lige nu!
Det hele må ende.
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Jeg har altid ønsket mig sådan en.
Jeg troede, jeg hørte Bruce tale med nogen.
Diana.
Det er noget med Justice League.
Jeg fik hende til at tage med, så vi kunne skabe røre.
Men jeg gik vist glip af morskaben.
Det er ikke sjovt.
Det er Jokeren.
Selv Diana finder ham skræmmende.
Bruce ville ikke have mig der.
Jeg gjorde det alligevel.
Han havde vist ret.
Hvad skete der?
Mange døde.
Vi kunne ikke redde dem.
Jeg har lyst til at give op.
Jeg bebrejder dig ikke.
Giver han mon også op?
Hvem?
Jokeren.
Nej.
Bruce siger, at Jokeren dræber, fordi han kan.
Han stopper aldrig.
For pokker.
Hvorfor helvede skal du altid have ret?
Fordi jeg er ældre, klogere og flottere end dig.
Du og Bruce stopper ham.
Det ved jeg, for sådan gør I.
Tak.
Bruce er god til meget.
Men ikke til opmuntring.
Når det bliver mørkt, og du vil tale med nogen,
er jeg her altid.
I sidst ende
holder hjælpere sammen.
Rach?
Du skræmte livet af mig.
Det er ironisk.
Ved du godt, at det er tidligt?
Jeg ville lave morgenmad.
Jeg laver kaffen.
Tak.
Nå...
-Dick og Kory. -Ja. Sig det ikke.
-Vidste du det? -Helt ærligt.
Klamt.
Er det som at tænke på sine forældre?
Aner det ikke.
Godmorgen.
Hej mor.
Hej skat.
Jeg har lavet morgenmad.
Det kan jeg se.
Er du sulten? Om lidt.
Fem år...
Man kan glemme en solopgang.
Kom her.
Må jeg holde om dig?
Meget gerne.
-Jeg kan... -Det er okay.
Du holder af min datter, unge mand. Meget.
Jeg har også øjne.
Vil du have et kram?
-Ellers tak? -Vil du være med?
Jeg står her.
Er du okay?
Jeg tænker hele tiden på anstalten.
Du talte i søvne.
Noget afslørende?
Jeg ville sige, hvis jeg forstod et ord.
Alt det med ikke at kende mig selv
begynder sgu at være kedeligt.
Skal du noget?
Anstalten var base for de misfostre.
De generer ikke Rachel længere.
Hun har endda fået sin mor tilbage.
Måske kan hun leve normalt.
Men ikke dig.
Er det det?
At være Robin fungerer ikke mere. Ej heller ikke at være Robin.
Ikke uden hjælp.
Hjælp kan du ikke få.
Nej.
Måske...
...når jeg husker, hvem jeg er,
og du ved, hvem du bliver...
Så kan vi...
Prøve igen.
Ja.
Det kan ikke skade.
Jeg ved ikke, hvordan pandekagerne var på det sted...
Men ikke sådan her.
Ros til kokken.
Det var mest ham.
-Rachel... -Jeg tænkte...
Værsgo.
Rachel har forklaret din situation.
Jeg forstår, at stedet er til låns.
Uofficielt.
Ejeren har ikke rigtig givet mig lov, men...
Jeg har måske en anden løsning.
Jeg har et hus.
I Ohio. Det har været i min...
...vores familie i årtier.
Jeg håbede, at du... vi...
I er alle velkomne, så længe I vil.
Der er plads, og...
...det er det mindste, jeg kan gøre.
Men jeg tænker, hvad der sker med et hus,
når man har været spærret inde i fem år.
Skatter, uåbnet post, sikkert.
Hvad havde du i køleskabet?
Det kan være vores hemmelige base. Fedt, ikke?
Ikke, Dick?
Hvad? Så det er slut for holdet?
Teknisk set var vi aldrig et hold...
Jo, vi var.
Jeg ser jer alle igen.
Rachel...
Hun klarer sig.
Jeg får dem frem
og søger for, at ingen følger efter.
Og hvad så?
Så er det tid til at være Kory Anders.
Og hvem er hun?
Måske den, jeg har lyst til.
Det må være særligt ikke at have en fortid.
Det er det.
Jeg håber, du finder ud af, hvem der er derinde, Dick Grayson.
I lige måde, Kory Anders. Eller hvad du end hedder.
Ja.
Vent.
Røvhul.
Klarer du dig?
Hvad tror du?
Tyve...
Jeg siger op.
Det er også godt at se dig.
Jeg er sent på den.
Kommer du eller ej?
Jeg troede, du havde droppet Batman.
Det er ikke Batman denne gang.
-Robin. -Okay. Hvad skete der?
Jeg kunne ikke klare volden. Det bliver værre.
Det er svært at tro.
Ja. Jeg tog en kold tyrker. Brændte dragten.
Dramatisk. Min er i skabet. De er dyre.
-Hvordan gjorde du det? -Hvad?
-Sagde op. -Jeg sagde ikke op.
Jeg stoppede bare.
Hvordan er det anderledes?
Du finder ud af det. Virkelig.
Det sværeste er, at det tager tid.
Må jeg være lidt hos dig? Jeg kan sove på sofaen.
Den er din.
Bliv så længe, du vil...
...så længe du stadig kan noget.
-For fanden da. -Jeg venter.
Jeg har savnet dig, vidunderdreng.
Det er min favorit.
Jeg skal fremvise mit arbejde senere.
Vil du ikke med og omgås fantastiske, normale mennesker?
-Hvordan lyder det? -Fantastisk.
-For meget? -Ja, lidt.
-Ja. -Ja.
Hvorfor tvivler jeg allerede på ideen?
"Intet tilføjet sukker, vegansk vaniljebudding.
Designet til dem, der søger en glutenfri, lavkalorie-dessert."
-Det lyder sundt. -Det lyder klamt.
Jeg er straks tilbage.
-Tre shot burbon. Start en regning. -Javel.
Rach har skrevet. Hun og Angela har pladser foran.
-Lad os gå. -Nej.
Alt det med toget lød sjovere i morges.
De har brug for tid alene, ikke?
Vil du spille et spil?
-Spil på din telefon. -Fedt.
-Wow. Er det kun for dig? -Ja.
Nogle af værkerne blev vist på nettet,
men det er mest mine personlige ting fra mine rejser. -Det er rigtigt godt. -Lyd ikke så chokeret.
-Det mente jeg ikke. -Det ved jeg, at du gør.
Jeg skal tale med nogen. Cirkuler du bare.
Cirkuler?
Du ved, en interaktion uden en bagtanke?
-Samtale i stedet for forhør? -Hvorfor?
Du må arbejde lidt på din smalltalk.
Jeg kan godt smalltalke.
-Sommetider er du aggressiv. -Nej.
-Lige nu. -Nej, jeg er ej.
Wow. Det var voksent.
Jeg skal være Donna Troy. Bare prøv at more dig.
-Jo. -Næ.
Jeg har styr på det.
Hvad ser du, når du stirrer på mig?
Ser jeg ud, som du ventede?
Det er okay.
Da du blev født,
nægtede jeg at lade sygeplejerskerne tage dig.
Gjorde du?
De prøvede,
men jeg insisterede på altid at have dig i armene,
så jeg kunne blive ved med at kigge på dig.
Hvad ellers?
Lad os se.
Du græd aldrig. Aldrig.
Du kiggede bare på mig med de store, alvorlige øjne.
Lidt som du gør nu.
Det er okay. Det var, som om du ville spørge om noget,
og jeg kiggede på dig og sagde: "Bare rolig, lille pige,
vi får masser af tid til at tale, når du bliver ældre."
Men det gjorde vi ikke.
Vi mistede så lang tid. Så mange år.
Kendte du Melissa?
Hun var min ven. Min gode ven.
Din fars folk ville have fat i dig,
og jeg vidste, det aldrig ville stoppe, hvor langt vi end flygtede.
Så jeg bad hende om at tage dig.
Jeg fik hende til at love at forsvinde. Ingen kontakt.
Og hun svor, at hun aldrig ville fortælle om mig.
Det var det sværeste, jeg har prøvet i mit liv.
Jeg er så ked af det.
Rachel, nej. Du har intet at undskylde for.
Jeg ved, du elskede hende, og hun elskede dig. Det ønskede jeg.
Jeg ville have, at du fik en mor.
Dem, der var efter mig, arbejdede de for min far?
Ja. Din far var meget karismatisk.
Han så kraften i dig tidligt,
og han ville udnytte den.
Han fik mange følgere. En personlighedskult, om du vil.
Er nogen af jer ligesom mig? De ting, jeg kan...
Det fik du fra ham.
-Hvor er han nu? -Han er væk, Rachel. For længe siden.
Dem, der var efter dig, det var bare hans følgere.
Han kan ikke gøre dig noget mere.
Og nu, takket være dine venner, kan hans folk heller ikke.
Jeg drømte aldrig om det her.
Alle de år i det forfærdelige sted.
-Men håbet holdt mig i live. -Håbet om hvad?
Du er i sikkerhed.
At du og jeg en dag ville være i sikkerhed.
-Tror du, Rachel er vred på mig? -Hvorfor dog det?
På anstalten, da jeg angreb ham, skræmte jeg hende måske.
Måske skræmte det dig.
Hvordan føltes det?
Underligt.
Jeg hadede det ikke.
Godt. Det bør du ikke. Det er en del af, hvem du er.
-Jeg slog ham ihjel. -Han kunne have slået dig ihjel.
Skam dig aldrig over at forsvare dig.
Når jeg er tigeren, er det ikke kun mig.
Det er, som om jeg er inde i noget og styrer det,
men det har også kontrol.
Du og Rachel har noget til fælles.
I lærer begge at styre jeres evner.
Det skaber en forbindelse mellem jer.
-Du vil snave med hende, ikke? -Hvad? Nej.
Det er helt naturligt at kysse.
Jeg er utilpas ved det her.
-Du bliver ophidset. -Ja. Tror du?
-Må jeg få den? -Ja. Det hjælper åbenbart.
Eller ikke.
Bliv her.
-Hej. -Hej.
-Du har fem sekunder. -Til hvad?
At sige, hvem fanden du er.
Mit navn er Jerry.
Hvorfor kiggede du på mig.
Jeg syntes, du var lækker. Tiltrækkende. Undskyld.
Du lyver. Du er fra dem på anstalten.
Hvad?
-Hvor er de andre? -Jeg ved ikke, hvad du taler om.
Lyv ikke.
Jeg kan ikke få vejret.
Ud.
Hun har et utroligt øje, ikke?
Jo, og et godt venstre hook.
Jeg har kendt hende, siden vi var børn.
Skole?
Nej, hendes mor arbejdede med min far, så vi sås ofte.
Jeg var der, da hun fik sit første kamera.
-Interessant. Så... -Det var et Nikon F5.
Hun må have brugt de første 50 ruller film den første uge.
Det var før, alt blev digitalt.
Jeg foretrækker stadig analogt. En pixel er en pixel, ikke?
Og hvem kan ikke lide evnen til at lave kromatiske farver?
-Jeg mener... -Paul.
Undskyld mig.
Tak.
Hvem var det?
Gad vide, hvad Pingvinen laver.
177 Spring Street. En time. Kom.
Jeg kommer.
Hvordan går det?
Har du fået nye venner? Lært noget?
Jeg har nok spist hundrede bacondadler.
Godt. Hør, jeg har fået en sms. Det er arbejdet.
-Jeg skal møde nogen nu. -Så vi går.
Jeg går. Du morer dig. Seriøst, Dick, prøv at slappe af.
Slå dig lidt løs. Få en drink, få to.
Lad, som om du er på en yacht med Bruce.
Jeg blev altid søsyg.
Derfor skal du lade som om.
Jeg er tilbage om en time, okay?
-Vil du have selskab? -Nej, tak.
Ja, agent Franklin? Jeg er Jerry Ridley, US Marshal.
Hende, I har lagt op for angrebet på betjentene i Illinois...
Jeg har hende.
Skal jeg være følelsesløs?
Hvor mange har du fået?
Kun én.
Du bør nok stoppe.
Mine damer og herrer,
vi har en blokade 1,6 km længere fremme.
Når den er ryddet, kører vi.
Beklager ulejligheden.
Hvad er der galt?
Jeg er nok bare paranoid.
Donna Troy.
-Graham Norris. -Tak, fordi du ville mødes.
Min kontakt sagde, at du kan stoles på.
Han sagde ikke, at du var så smuk.
Det sagde min kontakt, du ville sige.
Basisregler: ingen optagelser.
Du kan fotografere varerne,
men tænk ikke på at filme mig.
Hvorfor gik du med til at mødes? Det er risikabelt.
Jeg er ikke bange for at tage en risiko.
Jeg har arbejdet for en mand ved navn Andrew Ullman,
drevet hans operation i Cape Town.
Han vil lave nogle personaleændringer.
Så jeg har besluttet at give ham lidt uønsket publicity.
Lad os se.
Jeg har skudt de fleste selv.
Man kan ikke se dem udefra. Vil du ikke ind?
Ellers tak.
Du kigger på
varer for over en halv million.
Hvordan får du det forbi inspektørerne?
Du mener, hvordan Ullman gør.
Inspektørerne tjener ikke meget her.
Nogle af dem har brug for penge.
Deres huse brænder ned,
deres børn har brug for akut behandling.
Ullman bliver anholdt, og så ryger konkurrencen.
Du får hele markedet.
Eller dine billeder vil vælte branchen.
Hvem ved?
Men hvad er livet uden risiko?
Vær nu ærlig, frk. Troy.
Er du ikke nysgerrig om, hvordan det er at slappe af foran ilden
og føle et bjørneskindstæppe på din krop?
Terry!
Vis Donna hovedattraktionen.
Kineserne har et lukrativt marked før bjørneorganer.
Nogle af dem betaler formuer for at jage denne bjørn
og sælge dens dele.
Jage?
Hvordan foregår det?
Bjørnen er bedøvet, mændene er bevæbnet,
udfaldet er sikkert.
For dig, skat, er det gratis.
Prøv. Skyd.
Beklager.
Det eneste, jeg peger på dyr, er mit kamera.
I så fald fik du, hvad du kom efter.
Tak for din tid, hr. Norris.
Det har været lærerigt.
Min fornøjelse, Donna. Vi mødes sikkert igen.
-Dick, hvad helvede laver du her? -Ville du bare lade ham gå?
Jeg gjorde mit arbejde.
Graham er en af et dusin krybskytter.
Mine billeder ville have stoppet hele driften
mellem Chicago og Cape Town.
Nu har jeg kun...
-...det. -En til er væk fra gaden.
Gå efter de andre, hvis du vil. Jeg hjælper dig.
Graham synes om mig. Hvis jeg kan få ham til at tro, at jeg intet vidste...
Lader du ham stadig gå?
Tag din telefon.
-Min telefon. -Bare gør det.
-Donna. -Tag så billedet.
-Hvad laver du? -Bare tag et billede
af os begge bevidstløse.
Det er kameraknappen.
-Jeg ved godt... -Så gør det. Tag en masse.
-I ser godt ud sammen. -Skrid.
Vi må tale sammen.
Nu!
Hvorfor føler jeg altid, at jeg er i knibe hos dig?
Fordi du er i knibe.
-Nej. -Jeg kan høre dig...
-Fugledreng. -Nej, det er min favorit.
En handlingens mand, hva'?
Hvis det betyder, at en ond skid ikke går fri.
Du er klogere end det. Du kender mig.
Du ved, jeg havde styr på det. Så hvorfor gribe ind? Seriøst.
-Jeg var bekymret. Sæt han slap væk? -Men du vidste, at han nok ikke ville,
-at jeg havde en plan. -Men sæt nu?
Da Diana tog mig til sig...
...lærte hun mig at fylde hullet, branden efterlod
med kærlighed og familie.
Det er det, amazoner gør.
De har en tradition for styrkelse og selvopdagelse.
Bruce fyldte hullet i dit liv, som han kunne.
Med raseri og vold.
Wonder Woman er født til at beskytte de uskyldige.
Batman for at straffe de skyldige.
Men vi er ikke dem.
Ingen af os.
Jeg holdt ikke op med at være Wonder Girl.
Jeg indså bare, at Donna Troy kunne gøre mere godt.
Forstår du?
Jeg prøver.
Du bliver aldrig civil, Dick.
Det mistede du, da du blev Robin.
Og du kan ikke være Robin længere,
for han var bare et ekkokammer for Bruces smerte...
...og din.
Skal vi gå ud og tæve nogle skurke?
Vil du sikre dig, at der ingen chance er for,
at bare én af dem slipper?
Gør det.
Jeg vil ikke være Batman.
Så lad være.
Vær ikke Batman eller Robin.
-Vær noget andet. En anden. -Hvem?
Aner det ikke.
Men hvem du end vil være,
bliver du ikke god til smalltalk.
Måske ikke.
Der er værre ting.
Hvorfor skal du altid have ret?
Ældre, klogere, kønnere. Du kender rumlen.
Giv mig så din telefon.
Jeg kan bruge billeder af mig og Crocodile Dundee slået ud
til at bevise, at jeg ikke var involveret.
Virkelig?
Hvad?
Hvorfor har du en afart af sumeriske bogstaver
på din mobil?
Det er ikke sumerisk. Vi har søgt overalt.
Jeg sagde "en afart."
Alfabetet har været tabt i århundreder.
Vi lærte lidt om det i Themyscira.
Kan du oversætte det?
Jeg har nogle bøger.
Forbliv venligst på jeres pladser.
Vi stopper kort og fortsætter om få minutter.
Tak.
Vågn op. Vi må finde Angela og Rachel. Kom!
-Vil du sige, hvad der foregår? -Bare fortsæt.
-Hvor er Rachel? -På badeværelset. Hvorfor?
-Find Rachel... -Hvad sker der? -...og få dem af toget. -Konduktøren...
Bare gør det.
-Hvad vil du gøre? -Jeg klarer mig. Gå.
Okay.
Vi har hende.
Ned på gulvet!
Kom ud med hænderne oppe!
Ikke i dag.
-Kory bad os mødes her. -Vi kan ikke efterlade hende.
Hun bad os gå, så vi går. Hun klarer sig.
Kom. Der er vores lift.
-Vil du køre? -Hvis det er okay.
-Hvad er det for noget musik? -AC/DC.
Ikke dårligt. Fedt.
Kom.
Kory?
-Hvad? -Er du okay?
Der er noget galt med mig. Mit hoved.
Hvad der skete på anstalten...
Jeg ved ikke.
Hvis din hjerne gør ondt...
...kan jeg måske hele den,
som jeg heler sår.
Måske får du dine minder tilbage.
Sådan fungerer det vist ikke.
Der er kun én måde at finde ud af det.
Ved du, hvad du laver?
-Slet ikke. -Okay.
Ja, lad os prøve.
Hvis noget gør ondt, så sig til.
Okay.
-Kan du tjekke igen? -Det har jeg gjort.
Det er en missionserklæring for Kory,
der omtales som Night eller Starfire.
Se, ordene har ofte to betydninger.
Ligesom aloha eller shalom kan betyde "hej" eller "farvel."
Her står: "Hendes mission er at sikre Raven,"
og det kan betyde at "kontrollere" eller "Tage sig af."
Føler du noget?
Nej.
Måske lidt summen, men...
Jeg tror ikke...
Kory?
"Tage sig af"?
Medmindre jeg læser forkert...
...skal Kory dræbe Rachel.