Team Wild Animais Only Relesed On: www.Hounddawgs.org
BASERET PÅ MARGARET ATWOODS ROMAN
Velsignede er alle simple følelser, mørke såvel som lyse!
Det er først i den uhyggelige sammenblanding af de to -
- at helvedes flammer får fart.
- Nathaniel Hawthorne
Sådan går det, når man tager en skive brød for meget til morgenmad.
Du skal ikke forsøge, Grace.
Det var en så smuk aften, at det gjorde ondt i hjertet, -
- som når man ikke ved, om man er glad eller ked af det.
Kunne jeg få et ønske opfyldt, skulle intet forandre sig, -
- og vi skulle sidde der for evigt.
Godmorgen, dr. Jordan.
Godmorgen, Grace.
Jeg sad og læste James McDermotts tilståelse.
Han sagde: "Grace var meget bitter -"
- over det ulige forhold mellem hende og husholdersken, som hun hadede -
"- og var meget næsvis over for."
Han påstår, at du sagde:
Skulle hun være bedre end os?
Skal hun leve som en dame, spise og drikke som fine folk?
Hun er ikke af bedre byrd eller bedre opfostret end os.
Det adskiller sig fra det, du har fortalt.
Hvad tænker du, når du hører det her?
Jeg har hørt det før.
Det betyder uheld at le ad de døde. De døde bryder sig ikke om det.
Skal jeg fortsætte, hvor vi kom til i går?
Gør gerne det.
Lugt til det her.
Det dufter godt, ikke?
Så tager jeg lidt pomade, som giver håret en smuk glans.
- Vil du børste mit hår, Grace? - Ja, gerne.
Det er dejligt. Du har et godt håndelag, Grace.
Dit hår minder om min vens hår.
- Hvem var det? - En gammel ven.
Vi skal bruge en kylling til i aften.
Kaptajn Boyd og oberst Bridgeford kommer til middag.
- Bed McDermott aflive en. - Ja.
Skal det ikke være to? Med fruerne bliver de jo seks.
Der kommer ingen fruer.
De nedlader sig ikke til at komme her, og jeg vil ikke spise sammen med dem.
De ryger og drikker og praler om, hvordan de slog oprøret ned.
Bare gør, som jeg bad dig om.
McDermott?
James?
McDermott?
Grace? Hvad laver du oppe på McDermotts loft?
- Vi skal have aflivet en kylling. - Han er sikkert på druk inde i byen.
Jeg kan ikke finde McDermott.
Han er altid væk, når man har brug for ham. Du må selv aflive den.
Nej, det kan jeg ikke. Jeg har aldrig gjort det før.
En gang skal jo være den første.
Jeg kan plukke den, men ikke udgyde dens blod.
Skab dig nu ikke. Det er nemt nok.
Tag en økse og hug hovedet af den.
Jeg kan ikke engang klare tanken, Nancy.
Du kommer ikke tilbage uden en død fugl. Og skynd dig!
Hr. Kinnear vil ikke vente på maden.
- Hvad er der, Grace? - Vil du dræbe kyllingen for mig?
Ja da, det gør jeg gerne.
Du er så sart og blødhjertet.
Tak, Jamie.
Jeg har intet at give dig til gengæld, men jeg vil huske det her.
Jeg hjælper dig gerne, når du har brug for det.
Fuglen skal ind i ovnen.
- Du har nok gjort en erobring? - Hvad mener du?
Jamie Walsh. Han er en rar dreng.
Han sværmede også for mig engang.
Han er kun et barn.
Også små orm snor sig.
Gå ned i kælderen efter mere vin. Jeg bryder mig ikke om edderkopperne.
Og hun skreg: "Min gård! Mit liv!"
Tom sagde: "Din brændende gård er ikke problemet, det er din stygge oprørs-mand."
Jeg håbede, at jeg kunne oplyse hende.
Man kan lære af de sværeste tider.
Hvor har du fundet hende her, Tom?
Er der flere frugter fra samme træ, og er de modne til plukning?
Hvor er Nancy? Har du låst hende inde med resten af dit tyrkiske harem?
Smukke blå øjne. Nancy ville flå dem ud, hvis Tom så til din side.
Hun er en fyrig, lille rebel. Hendes efternavn er Montgomery.
Ligesom kroen, hvor oprørerne mødtes. Lad hende ikke have dårlig indflydelse på dig.
Montgomery selv var i USA dengang -
- efter en meget vovet flugt fra Kingstonfængslet.
Det kan altså lade sig gøre.
Jeg tror ikke, at kaptajn Boyd var en rigtig kaptajn.
Nogle har taget titler alene for at have siddet på en hest på dagen for oprøret.
- Og hr. Kinnear? - Jeg ved det ikke, og jeg spørger ikke.
Men i så fald kæmpede han med regeringstropperne.
Min bedste vens familie mistede deres gård på grund af dem.
Jeg ved det ikke, og jeg spørger ikke.
Jeg begynder at blive tyk.
Det er vores pligt at bede om Guds nåde.
Vi skal ikke blive forfængelige -
- og tro, at vores bønner vil have nogen virkning.
De første er de sidste, og de sidste er de første.
"Mange blandt os er som kalkede grave."
Prydelige af ydre, men fulde af forrådnelse og urenhed indvendig.
Vi må vogte os mod indbildskhed og aldrig lade vores lys gå ud.
"Ingen kender dagen og timen, det gælder. Vi må vente i frygt."
Hvad syntes du om hans prædiken?
Hvis man ikke kan få Guds nåde ved at bede om den eller på anden måde -
- og alligevel aldrig ved, om man har den eller ej, -
- så kan man lige så godt bare fortsætte som før.
Om man er fordømt eller frelst, har man ingen indflydelse på.
Det er nyttesløst at græde over spildt mælk, hvis man ikke ved, om den er spildt.
Hvis kun Gud ved det, kan kun Gud gøre rent.
Jeg bliver døsig af den slags tanker.
Vi kan kun frelses gennem Guds nåde -
- og ikke gennem vores egne forsøg eller gode gerninger.
Guds nåde...
Det er skandaløst.
Skandaløst.
Kom, man skal ikke stirre på mig.
De var kolde og hovmodige, tænkte jeg. Ikke gode naboer, men hyklere.
De tror, at kirken er et bur, hvor de kan holde Gud fanget, -
- så han ikke blander sig i deres sager -
- og ser deres dobbeltspil og kulden i deres hjerter.
De tror, at de kun behøver tænke på ham på søndage, -
- når de er fine i tøjet og har alvorlige miner, -
- vaskede hænder, handsker på, og deres historier færdigt udtænkt.
Men Gud er overalt og kan ikke bures inde ligesom mennesker.
- Hvor var du i går? - Jeg udførte mine opgaver.
Det angår ikke dig, hvor jeg var.
Du kan ikke komme og gå, som det passer dig, når der er brug for dig her.
Jeg kan ikke se ind i fremtiden.
Nej, så ville du se, at du ikke kan blive her. Du bliver her kun måneden ud.
Tag dig af hesten nu, hvis det ikke er under Deres Majestæts værdighed.
Godt det samme. Jeg vil ikke hundses med af en kvinde.
Især ikke en kvinde som hende.
Jeg forlader gerne dette horehus.
Hvad mener du med det?
Ved du ikke, at Nancy og hr. Kinnear deler seng?
Det er ingen hemmelighed. Alle ved det.
Det kan ikke være sandt.
Du kan knap nok se ud over din egen næsetip.
Nancy fik et barn, da hun var på Wrights gård, med en døgenigt, som forlod hende.
Barnet døde med jordemoderens hjælp.
Hr. Kinnear ansatte hende trods dette. Det havde ingen anstændig mand gjort.
Hans hensigter var klare lige fra starten.
Når hesten har forladt stalden, gavner det ikke at lukke stalddøren.
En skildpadde...
En kvinde, der er havnet på ryggen, er som en skildpadde.
Hun kan ikke komme på ret køl igen og er lovligt bytte for alle og enhver.
Jeg tror dig ikke.
Selv om jeg sagde ham imod, fornemmede jeg, at han talte sandt.
Jeg skammede mig over at have ladet mig narre.
Over at have været blind og dum.
Jeg mistede det meste af den respekt, jeg havde haft for Nancy -
- som ældre og husforstanderinde.
Du har overset et sted ved truget.
- Gør det selv. - Grace!
Eftersom intet dur, kan du jo gøre det selv.
Eller kan du ikke bøje dig i din fine kjole?
- Hvor vover du? - Hvor vover jeg hvad?
- Hvorfor får du ikke hjælp af McDermott? - Det er min opgave.
- Jeg kan bære den op. - Nej, det går ikke an.
Her afgør jeg, hvad der går an og ikke. Er jeg ikke herre i huset?
Jo.
Jeg bærer den op for dig, Grace.
Nancy vil afskedige mig inden månedens udgang for at slippe for at udbetale løn.
Hun vil snart behandle dig lige så dårligt.
Vi må gå sammen og kræve vores ret.
Jeg hader alle englændere.
- Hr. Kinnear er lavlandsskotte. - Det er det samme.
De er skurke, ludere og jordtyve.
De udnytter de fattige overalt.
De fortjener et slag i hovedet og at blive smidt ned i kælderen begge to.
Og jeg er den rette mand til opgaven.
Jeg troede, at det bare var snak. Han talte altid vidt og bredt.
Når min far var fuld, kom han også med trusler, men han gjorde aldrig noget.
Så var det bedst bare at nikke, være enig og lade som ingenting.
- Så du troede ikke, han mente det? - Slet ikke.
Det ville De heller ikke have gjort, hvis De havde hørt ham.
Jeg troede, det var tomme trusler.
Inden McDermott blev hængt, sagde han, at du fik ham til at gøre det.
Han sagde, at du ville myrde Nancy og hr. Kinnear -
- ved at hælde gift i deres grød, men at han nægtede at hjælpe dig.
- Du er en kujon. - Jeg nægter at gøre det.
- Du kommer i helvede. - Det er meget nemt.
Vi behøver ikke engang få blod på vores hænder.
Hvor har De hørt sådanne løgne?
Det står i McDermotts tilståelse.
At noget er skrevet ned, indebærer ikke, at det er sandt.
Det har du helt ret i, Grace. Men hvad siger du til det?
- Det er noget af det dummeste. - Hvordan det?
Hvis jeg havde villet hælde gift i grød, havde jeg ikke haft brug for hans hjælp.
Jeg kunne have gjort det selv og også forgifte hans grød, når jeg nu var i gang.
Det ville ikke være sværere end at tilsætte lidt sukker.
Du taler meget roligt om det.
Hvorfor skulle han lyve om det?
Han ville måske skyde skylden på mig.
Han ville vel have mit selskab.
Vejen mod døden er ensom og længere, end den kan virke, -
- selv om den går langs et reb lige ned fra skafottet.
Og det er en mørk vej, som månen aldrig oplyser for en.
Du ved meget om det, selv om du aldrig har gået den vej.
Jeg blev også dømt til hængning.
Har man den vej foran sig, må man gøre sig bekendt med den.
Sandt nok.
Og jeg bebrejder ikke stakkels James McDermott hans ønske.
Jeg ville aldrig bebrejde nogen, at de føler sig ensomme.
Har du ofte følt dig ensom, Grace?
Ja.
På mentalhospitalet.
Og i fængslet, når man skal udstå visse straffe.
Hvilke straffe?
På mentalhospitalet tog lægerne og vagterne sig ofte friheder.
Da følte jeg mig mest ensom i hele verden.
Stemmer det, at du var i omstændigheder, da du forlod mentalhospitalet?
Det var, hvad de sagde.
Det må have været svært for dig.
- Kan vi skifte emne? - Naturligvis.
Følte du dig ensom hos hr. Kinnear?
Jeg husker især en dag. Det var min fødselsdag.
Tillykke, Grace.
Til dit værelse.
- Tak, Nancy. - Du får fri i eftermiddag.
Tak, men jeg ved ikke, hvad jeg skulle foretage mig.
Jeg bliver her og pudser sølvtøj.
Sludder. Gå en tur.
Lån min hat.
Hr. Kinnear er hjemme i eftermiddag. Hun vil have dig af vejen.
Vær forsigtig, der er mange vagabonder på vejene.
En ung pige som dig har brug for beskyttelse.
Tak, jeg klarer mig.
Der er noget nedslående over fødselsdage, især når man er alene.
Jeg vidste ikke, hvor jeg skulle gå hen.
Det slog mig, hvor utrolig ensom jeg var.
Jeg havde ingen venner, og faktisk var jeg alene i verden.
Jeg havde ikke andre fremtidsudsigter end det slid, jeg havde udført hidtil.
Selv med ansættelse et andet sted ville det være samme slags arbejde -
- med en forstanderinde, der hundsede med mig.
Selv fuglene var fremmede for mig, for jeg vidste ikke, hvad de hed.
Af en eller anden grund var det den allermest triste tanke.
Jamie, du forskrækkede mig!
Tillykke med dagen.
Jeg så, at du græd. Hvorfor er du ked af det?
- Jeg har ingen venner her. - Jeg er din ven.
- Har du en kæreste, Grace? - Nej.
Jeg ville gerne være din kæreste.
Når jeg er blevet ældre og har sparet op, gifter vi os.
- Jeg er meget ældre end dig, Jamie. - Kun lidt over et år.
Jeg ved ikke hvorfor, men en 15-16-årig pige regnes som kvinde, -
- mens en dreng på samme alder stadig er en dreng.
Tak, jeg vil overveje tilbuddet.
Jeg binder en blomsterkrans til dig.
Du er majdronningen.
Jeg må være julidronningen, for det er jo juli.
- Må jeg give dig et kys på kinden? - Ja, men kun et.
Tak, Jamie. Du gjorde min fødselsdag god trods alt.
Jeg må hellere gå hjem. Far spekulerer nok på, hvor jeg er.
Goddag, Grace.
Hvem var manden, du var sammen med i frugthaven?
- Hvad lavede I? - Det var bare Jamie Walsh.
Vi bandt blomsterkranse, fordi jeg har fødselsdag.
Hvorfor har du en vissen blomst i håret? Det ser fjollet ud.
Du rullede rundt i græsset med stik-i-rend-drengen.
Han burde have en omgang tæv.
Jeg ville selv give ham den, hvis han ikke var sådan et barn.
Du er en rigtig barnerøver.
Det var jeg bestemt ikke.
Eftermiddagen havde slet ikke været min egen -
- og hverken god eller privat. Jeg var blevet iagttaget af dem alle.
Som om de alle havde skiftedes til at kigge ind gennem mit nøglehul.
Hvordan føltes det, Grace?
Det gjorde mig meget ked af det.
Og vred.
Jeremiah.
Jeg sagde jo, at jeg ville komme, Grace.
- Hvor er jeg glad for at se dig! - Skal du ikke byde mig indenfor?
Skål for dit helbred, Grace.
Jeg ville fejre enden på mit liv som kræmmer med dig.
- Er du ikke kræmmer længere? - Ikke efter i dag.
Jeg skal være hypnotisør.
Efterspørgslen er større end nogensinde.
Tak, fordi du kom.
Trives du her?
- Det er et smukt hus. - Men afsides.
Ja, men hr. Kinnear er en storsindet gentleman.
Med en gentlemans smag.
Han har ry for at have en svaghed for tjenestepiger.
Det må ikke gå dig, som det gik Mary Whitney.
Det var sørgeligt, som det gik hende.
Et sting i tide sparer meget kvide.
Det er ikke længe siden, at Nancy knoklede her, som du gør nu.
Det vidste jeg ikke.
Når en mand får en vane, er det svært for ham at bryde den.
Som en hund, der er blevet skør.
Når den har dræbt et får, har den fået blod på tanden og vil dræbe et til.
Tal ikke om at dræbe.
Tag med mig væk herfra, Grace. Jeg bryder mig ikke om dette sted.
- Tage med? Hvordan det? - Du er tryggere sammen med mig.
- Hvor skulle vi tage hen? - Til USA.
- Og hvordan er der dér? - På mange måder ligesom her.
Der er skurke og slyngler alle vegne.
De undskylder sig bare på et andet sprog.
De taler vidt og bredt om demokrati -
- på samme måde, som folk her fabler om troskab mod dronningen.
Men de fattige er lige fattige overalt.
At gå over grænsen er som at gå gennem luft.
Træerne ser ud som her. Det er bare at gå over, uden at betale told.
- Er det ikke at bryde loven? - Er love ikke til for at blive brudt?
Lovene er ikke skrevet af folk som mig, men af dem, der vil lave profit.
- Vi ville ikke skade nogen. - Hvad skulle jeg lave?
Rejse med mig. Du kan blive clairvoyant i lægekunst.
Jeg kan hjælpe dig med at komme i trance.
Af din håndflade ved jeg, at du har evnerne til det.
Og du har det rette udseende.
Du kan tjene dobbelt så meget på en dag som på to måneder her.
Men du skulle have et nyt navn. Måske et fransk, noget udenlandsk.
Mennesker på denne side af verdenshavet har svært ved at tro, at en pige -
- som hedder Grace, kan have mystiske kræfter.
- Ville det ikke være bedrageri? - Ikke mere end teater er.
Hvis folk vil tro noget, hvis de længes efter, at det skal være sandt, -
- kan det vel ikke være bedrageri at hjælpe dem?
Er det ikke snarere velgørenhed?
Medmenneskelighed?
Et nyt navn ville ikke være noget problem.
Jeg er ikke knyttet til mit, som jeg fik af min far.
Skal vi give hånd på det?
Jeg vil indrømme, at tanken var fristende.
Jeremiah var flot, og jeg skulle jo giftes med en mand med "J".
Jeg tænkte også på de penge, jeg ville få, og det tøj, jeg kunne købe, -
- og måske et par fine øreringe.
Men så kom jeg i tanke om Mary Whitney.
Skulle vi så gifte os?
Hvorfor det?
Ægteskab har aldrig ført noget godt med sig.
Hvis to personer vil holde sammen, så gør de det, -
- og ellers går den ene sin vej, og så er det slut.
Så må jeg hellere blive her.
- Jeg er for ung til at gifte mig. - Tænk over det.
Jeg vil hjælpe dig og tage mig af dig. Du er omgivet af farer her.
Hvem helvede er du? Hvad laver han i køkkenet, Grace?
Han er kræmmer, og jeg kender ham.
Kinnear bliver vred, når han hører, at du spilder øl og ost på en simpel nasser.
Hr. Kinnear ville ikke nægte en ærlig mand et glas på en varm dag.
Jeg går nu.
Jeg kommer snart tilbage og håber for begges skyld, at du vil sige ja.
Tak, fordi du kom, Jeremiah.
Han har et simpelt, udenlandsk udseende.
Han kom vel og snusede, som var du en tæve i løbetid.
Flyt dig. Jeg skal lave aftensmad.
Nogle dage senere kom lægen på besøg.
Læger er som krager.
Når man ser to eller tre af dem, ved man, at der er død i vente.
Kragerne diskuterer, hvem der skal have hvilket stykke.
Det er det samme med læger.
Jeg hentyder ikke til Dem. De har ingen lædertaske med knive.
Hvor er husholdersken?
Hun er ikke rask. Hun ligger i sengen.
Hvis De vil have noget, sørger jeg for det.
Gerne kaffe, hvis det ikke er til besvær.
Det er det ikke. Jeg skal bare tænde op igen.
Kom ind med den, når den er klar.
- Har du fået det bedre? - Ja.
- Hvorfor tænder du op? - Hr. Kinnear vil have kaffe.
Jeg plejer at gå ind med kaffe. Hvorfor bad han dig om det?
Du var her ikke.
Jeg ville bare hjælpe til, mens du havde det dårligt.
Jeg går ind med den.
Og i eftermiddag skal du skure gulvet her, Grace.
Jeg er træt af at bo i en svinesti.
Tør det op.
Gå ikke på mit rene gulv med dine beskidte støvler.
Har du ikke andet at lave? Du får ikke løn for at stå og glo...
Undskyld, herre!
- Tag det roligt. - Hvad er der? Hvad laver du?
- Jeg skurer gulv, som du bad om. - Vær ikke så næsvis.
- Jeg ville bare bede om mere kaffe. - Det ordner jeg. Gå, Grace.
Hvor skal jeg gå hen? Jeg er ikke færdig med gulvet.
Bare forsvind. Og sæt håret op, for Guds skyld. Du ligner en tøjte.
Jeg venter i biblioteket.
Luk munden, så der ikke kommer fluer ind.
Og vask dig. Jeg skal have hjælp med en ny kjole.
Ingen af mine gamle passer.
Da forstod jeg, hvad der var fat med hende.
Jeg havde set det før. Hun var kommet i ulykke.
Hold op med at glo.
Jeg følte hjertet slå som en hammer.
Det kunne ikke passe.
- Vidste hr. Kinnear, at hun var gravid? - Jeg kunne mærke, at han ikke gjorde.
Jeg spekulerede på, hvad han ville gøre, når han fik det at vide.
Smide hende i en grøft, gifte sig med hende... Jeg vidste det ikke.
Hvad håbede du på?
Ingen af de alternativer ville give mig ro.
Jeg ønskede hende intet ondt, -
- men hun havde ikke fortjent at blive en respektabel, gift dame.
- Det ville ikke være rigtigt. - Hvorfor ville det ikke det, Grace?
Fordi da Mary gjorde det samme, døde hun.
Hvorfor skulle en belønnes og en anden straffes for samme synd?
I sådan et uvejr kan man høre sit eget hjerte slå.
Det er, som når man gemmer sig og venter på at blive fundet, -
- men ikke ved af hvem.
Hvorfor skal vi ikke have ordentlig mad, som stegen og ærterne, de spiser?
Friske ærter vokser ikke på træerne.
Du burde vide, hvem der har ret til dem først.
Og jeg er ansat hos hr. Kinnear, ikke hos dig.
Du ville ikke blive længe hos mig. Du er en arrig kælling.
- Den eneste kur for dig er bæltet. - Smiger smører ikke pastinakker.
Stop!
- Hvorfor er du så stille i aften? - Jeg er bekymret over tjenestefolket.
- Hvem af dem? - Dem begge to.
Der er faktisk tre. Du tilhører også tjenestefolket.
Tak for påmindelsen. Jeg skal gå nu.
Jeg har pligter i køkkenet.
Du bliver her. Det er din herres ordre.
Ja, det er vel det, jeg får løn for.
Hvorfor er du bekymret over dem? Passer de ikke deres arbejde?
Jo, men i McDermotts tilfælde kun, fordi jeg er over ham med pisken.
Han er uforskammet. Jeg har afskediget ham.
Jeg har aldrig brudt mig om ham. Og Grace?
Hun er kvik og dygtig, men hun er blevet så stridslysten.
Jeg overvejer at afskedige hende også.
Noget ved hende giver mig ubehag. Jeg tror, der er noget galt med hende.
Jeg har hørt hende tale med sig selv.
Hun ser godt ud.
Hun har en flot holdning og en ren, græsk profil.
Hvis jeg gav hende de rette klæder og bad hende holde hovedet højt -
- og munden lukket, kunne man tro, hun var en rigtig dame.
Det håber jeg ikke, at du fortæller hende.
Det ville bare gøre hende hovmodig.
Du har aldrig haft et så positivt syn på mig.
Jeg har et syn på dig, din tøjte.
Hør nu...
Kom tilbage, uartige pige. Du skal gøre, som jeg siger.
- Nej... - Ellers kommer jeg og tager dig!
Nu har jeg dig.
Regnen buldrede hårdt og ihærdigt.
Jeg hørte en hvisken, der lød som om, den kom inde fra mit eget øre.
Det må ikke ske.
En hvisken...
Den hvisken...
Og så...
Så drømte jeg noget underligt.
Jeg så hovedløse engle i blodigt tøj.
De sad helt tavse og fordømmende vendt mod hr. Kinnears hus.
Og alle i det.
De lagener, jeg havde hængt til tørre om aftenen, var blæst op i træerne.
Det lignede ikke mig at glemme hvidt vasketøj, jeg havde slidt sådan med.
Nattøjet og skjorterne så faktisk ud som hovedløse engle.
Som om vores eget tøj sad der og dømte os.
Jeg tænkte hele tiden, at huset var forbandet, og at nogen i det skulle dø.
Hvis jeg havde haft chancen, ville jeg være stukket af med Jeremiah.
Så var det endt bedre.
Men jeg vidste ikke, hvor han var.
Men jeg vidste, at jeg vandrede omkring ude om natten uden at vide det.
Og det gjorde mig bedrøvet.
Jeg husker, at jeg så op på Dem efter at have fortalt det her, dr. Jordan.
Det glædede mig at kunne give et andet menneske glæde.
Jeg tænkte på, hvad De ville få ud af alt det.
Tekster: Torben Christensen