Team Wild Animais Only Relesed On: www.Hounddawgs.org
BASERET PÅ MARGARET ATWOODS ROMAN
En skygge flagrer for mit blik, ikke du, men meget lig at se
Ak, var det dog muligt blot en time at gense
De sjæle, som vi elsked', så de kunne sige os hvad og hvor de er!
Alfred, Lord Tennyson
Jeg vil tale med Dem om en udtalelse om Grace fra mentalhospitalet.
Hun beskrives rablende sindssyg -
- skrigende som et spøgelse -
- og omkringfarende som en svedet abe.
Har De Deres eget billede af hendes mentale helbred?
Jeg er gået yderst forsigtigt frem.
Har De spurgt om, hvad hun husker?
Hun husker sit liv, før hun var hos hr. Kinnear -
- med en farve- og detaljerigdom -
- som tyder på, at problemet ikke er hukommelsesrelateret.
Kender De familien Parkinson i Toronto?
Han døde for nogle år siden, og enken vendte tilbage til sit hjemland.
Hun var amerikaner ligesom De. Hun syntes, at vintrene her var for kolde.
Det var synd.
Grace havde sin første ansættelse der.
Hun havde en ven, også en tjenestepige, ved navn Mary Whitney.
Som De måske husker, anvendte hun det navn, da hun var på flugt.
Denne unge kvinde døde -
- en pludselig død.
Grace sagde, at da hun sad der, hørte hun sin døde ven tale.
Luk mig ind!
- En hørehallucination, givetvis. - Det er ikke usædvanligt.
Jeg har selv været ved mange dødslejer, og især blandt sentimentale folk -
- opfattes det som en vanære ikke at have hørt den afdøde tale.
Hører man desuden et englekor, er det endnu bedre.
Hallucinationen blev fulgt af en periode med besvimelse og hysteri, -
- og hvad der forekommer at have været søvngang.
Derefter kom en lang søvn og efterfølgende hukommelsestab.
- Så har hun altså en historie med det. - Vi må ikke drage forhastede konklusioner.
I øjeblikket er hun selv min eneste kilde.
Det ville være yderst passende at tale om tiden for mordet nu, -
- da hun selv taler om sit hukommelsestab.
Endnu en gang, mine metoder tager tid.
Det er af største betydning ikke at presse hende.
Jeg går ud fra, at jeg stadig er chokeret.
Det er venligt af Dem at lave middag igen.
De er meget mere betænksom, end min mand nogensinde var.
Klippe, du som brast for mig
Lad mig gemme mig i dig
Vandet, blodet, som går frem
Fra dit hjerte, o Guds lam
Bliv mig en dobbelt kur
Mod skyld og lovens magt
Jeg vidste ikke, at du sang så godt, Grace.
Du har en smuk stemme.
Tak.
Jeg havde flere muligheder for at synge før.
Jeg lagde mærke til, at fangevogterne var hårde mod dig.
- Forekommer det ofte? - Ja.
De puffer og skubber mig.
De siger uanstændige ting, og jeg kan ikke slippe væk.
Sådan må det ikke være. Jeg vil tale med fængselsdirektøren om det.
Hvad ligger De søvnløs over?
Hvorfor siger du det?
De har mørke ringe under øjnene, som om De ikke har sovet.
Jo, jeg har sovet godt. Tak for omtanken.
Det er jo en pastinak.
Den havde jeg ikke valgt. Den har en orange tone, altså gammel.
- Får den dig til at tænke på noget? - "Smiger smører ikke pastinakker."
- Og de er svære at skrælle. - De opbevares i kældre.
Nej, i et hul i jorden. De har godt af at få frost.
- Skal vi fortsætte, hvor vi stoppede? - Jeg husker ikke præcis, hvor det var.
Din stakkels ven Mary Whitneys død.
Ja, Mary.
Hun blev begravet i min fineste natkjole.
Hun så ikke spor død ud, kun meget bleg.
Som hun lå der klædt helt i hvidt, lignede hun en brud.
"I forvisning om hendes genfødsel til evigt liv gennem Herren Jesus Kristus -"
- overlader vi vores søster Mary til Herren -
- og begraver hendes krop.
Af jorden er du kommet, og af jorden skal du igen opstå.
"Herre, lad dit ansigt lyse over hende og giv hende fred."
- Amen. - Amen.
Hun blev begravet hos metodisterne på Adelaide Street -
- lige ved siden af fattiggravene, men dog på kirkegården.
Jeg havde gjort, hvad jeg kunne.
Jeg så døden i Marys øjne, men det er let at være bagklog.
Jeg vil bede for hende.
Det var svært for mig at tro, at Mary virkelig var død.
Kom og sæt dig, Grace.
Kom nu.
Grace...
- Kender du manden? - Undskyld, frue?
Manden...
Mary...
Nej.
Jeg vil bede dig sværge ved Bibelen, -
- at selv om du ved, hvem han er, så vil du aldrig afsløre det.
Hvis du kan sværge det ved Bibelen -
- skal jeg sørge for, at du straks får lønforhøjelse.
Og hvis du skulle vælge at forlade dette hus, -
- vil jeg give dig et godt skudsmål.
Jeg har aldrig haft grund til at klage over dit arbejde, Grace.
George Parkinson havde ikke travlt med at vende tilbage til studierne i USA.
Undskyld mig, mor.
Grace...
Jeg er meget ked af det, der skete med Mary. Jeg ved, at du stod hende nær.
George!
Vær forsigtigere fremover, Grace.
Luk op, Grace.
Det er George. Luk mig ind.
Luk mig ind, Grace.
Luk op!
Jeg vidste, at han ville komme ind før eller senere.
Har man en mand på værelset, er man selv den skyldige, uanset hvordan han kom ind.
Som Mary sagde, mener nogle herrefolk at man er i tjeneste i alle døgnets timer, -
- og at man gør sin vigtigste pligt på ryggen.
Som sagt var hun meget ligefrem.
Det her er Grace, Nancy.
Nancy er en gammel ven, på besøg fra Richmond Hill.
En fornøjelse at møde dig, Grace.
Jeg skal gå nu. Jeg vil nå til tekstilauktionen, inden Clarkson lukker.
Se det fine musselin, jeg fandt sidst.
Hvad skal en husholderske med en så fin kjole?
Du har altid haft god smag.
Har du langt tilbage til Richmond Hill?
Jeg blev kørt hertil af herren.
Ved du, hvor Richmond Hill ligger?
Op ad Yonge Street og forbi Hogg's Hollow.
Jeg skal bruge en tjenestepige til.
Min arbejdsgiver hr. Kinnear er af fin skotsk slægt.
Han er ugift, så der er ingen hustru i huset, som hundser med en.
Ville du være interesseret? Jeg mangler kvindeligt selskab -
- og vil nødigt være ene kvinde hos en herre, for folk snakker sådan.
Jeg ved ikke.
Hr. Kinnear er en gavmild arbejdsgiver, hvilket han viser, når han er tilfreds.
Det ville være fordelagtigt for dig, et trin opad. Hvad får du i løn nu?
- To dollar om måneden. - Så giver jeg dig tre.
Det er jo mere end rimeligt.
Vidunderligt.
Her er penge, så du kan tage droschen til Richmond Hill i morgen.
- Jeg møder dig ved kroen. - Grace...
Undskyld, at jeg tager din bedste pige fra dig, Sally.
Du har talt så godt om hende.
Jeg anede ikke, at du ville tage hende fra os.
Jeg tror ikke, at det passer sig for en ung pige som dig.
Hvorfor ikke?
Nancy er altid god mod mig, og jeg vil ikke sladre.
Alle gør, som de vil. Jo mindre jeg siger, desto mindre skade er der sket.
Jeg ved intet med sikkerhed, så det ville være forkert at sige mere.
Men jeg ville stadig sige, hvad jeg sagde, for du har jo ingen mor til at råde dig.
Jeg forstod slet ikke, hvad hun mente.
Har du hørt noget ondt om hr. Kinnear?
Intet, som folk i almindelighed ville kalde ondt.
Det var som en gåde, jeg ikke kunne løse.
Det ville have været bedre, hvis hun havde sagt tingene ligeud.
Men lønnen var højere end noget, jeg havde fået før, og det vejede tungt.
Og jeg ville væk fra hr. George Parkinson.
Og tungere endnu vejede Nancy Montgomery selv.
Hun mindede om Mary Whitney, syntes jeg dengang.
Jeg havde været så nedtrykt siden Marys død.
Så jeg besluttede at tage dertil.
Turen op til Richmond Hill var værre end ventet.
- Se dig aldrig tilbage. - Hvorfor ikke?
Græmmelse er kun forfængelighed. Lad det skete være glemt.
Tænk på, hvordan det gik Lots hustru. Hun blev en saltstøtte.
Spild af en god kvinde.
Selv om de ville have godt af en smule salt.
Der lå Montgomerys kro.
Der holdt Mackenzie og hans pak deres oprørsmøder -
- og herfra gik de ned ad Yonge Street under oprøret.
William Lyon Mackenzie?
En af dem blev skudt lige udenfor, da han ville advare regeringsstyrkerne.
Bagefter blev kroen brændt ned. Nogle af forræderne blev hængt, men ikke mange nok.
Kujonen Mackenzie burde blive slæbt hjem fra Staterne.
Han flygtede og lod sine venner blive hængt.
Jeg kunne mærke på hans ånde, at jeg ikke skulle provokere ham.
Så jeg sagde ingenting.
William Lyon Mackenzie var Marys helt, så det var svært at tie.
- Hvor skal du bo? - Hvad man ikke ved, skader ikke en.
Kom med ind og få et glas whisky for gamle dages skyld.
- Er du Grace Marks? - Ja.
- Er denne mand en ven af dig? - Nej.
- Damen ønsker ikke Deres selskab. - Hun er ikke en dame, men en luder.
Thomas Kinnear, din nye arbejdsgiver. Jeg er kommet for at hente dig.
Efter ikke engang fem minutter i byen har du allerede gentlemen som beundrere.
- Det er de ikke. - Ikke gentlemen eller ikke beundrere?
Det her er Charley.
Hop op, Grace.
- Skal jeg sidde foran? - Du kan ikke være bagi som en kuffert.
Det var uvant at sidde ved siden af fine folk, men det generede ikke ham.
Så der kørte vi ad Yonge Street, som om jeg var en fin dame.
Hvordan så hr. Kinnear ud?
Som en gentleman.
Var det alt, du lagde mærke til?
Jeg ville ikke stirre.
Og så skulle jeg have drejet hovedet på grund af kysehatten.
- De har nok aldrig gået med kysehat. - Nej, det har jeg ikke.
Jeg kan forestille mig, at det er begrænsende.
Det er det.
Hej, Jamie. Grace Marks er kommet fra Toronto. Jeg hentede hende ved kroen.
Jamie bor her i nærheden og hjælper til på gården af og til.
Goddag.
Er Toronto stor og flot? Jeg har aldrig været der.
Meget flot.
Det kneb mig at svare oprigtigt om Toronto, -
- for netop da fortrød jeg bittert, at jeg havde forladt byen.
Jeg hørte hendes latter, men hun havde ikke hilst mig med et ord.
McDermott, bær Graces ting ind på hendes værelse.
Noget klemte om mit hjerte.
Når jeg lukker øjnene -
- husker jeg hver detalje i huset så tydeligt som et fotografi.
Jeg ville kunne bevæge mig i alle rum med bind for øjnene.
Det virker ejendommeligt -
- at af alle, der boede i huset -
- så var jeg den eneste, der var i live et halvt år senere.
Men dengang havde jeg ingen tanker om det. Jeg var bare tørstig.
Endelig viste Nancy mig rundt i huset.
Der er intet vaskerum. Kobberkar, balje og vaskebræt er i sommerkøkkenet.
Vi har ingen gris. De er for kloge for deres eget bedste.
Hr. Kinnears gamle hund Fancy er død.
Det var tryggere at have en hund, som kunne gø ad fremmede.
Herunder er en lem ned til kælderen.
Det var en mærkelig placering.
Det havde været mere praktisk med kælder under køkkenet, men der var ingen.
- Fortsæt, Grace. - Naturligvis.
Kældertrappen var meget stejl.
Kælderen var opdelt i to dele.
På den ene side var der mejeriprodukter, som smør og ost.
På den anden var der vin, øl, æbler, kålhoveder, rødbeder, kartofler...
- Ja, Grace, men... - Ja?
Jeg ved, hvad man har i spisekældre.
Naturligvis.
Der er et vindue, men tage altid et lys med ned.
Der er mørkt, og man kan falde på trappen og brække halsen.
Vi gik ikke ned i kælderen dengang.
Nancy, som nu var meget indsmigrende, viste mig mit værelse.
Hun havde meget fine øreringe, som jeg så var af ægte guld.
Jeg spekulerede på, hvordan hun fik råd til dem på en husholderskes løn.
McDermott og Nancy kunne ikke sammen.
Han bliver mere og mere tvær. Han er selv ude om det.
Hvis han nægter at smile, havner han på landevejen. Eller i en grøft.
Jeg er glad for, at du er her, Grace.
Du må være træt oven på rejsen.
Hvil dig nu, og så kan du begynde at arbejde i morgen.
Jeg holdt af at stå tidligt op.
Så kunne jeg lade, som om huset var mit.
Pas på, jeg ikke vrider halsen om på dig.
Taler du til mig?
Nej, det gør jeg ikke.
Jeg fornemmede, hvad han ville, og det var ikke særlig originalt.
Det var usædvanligt, at en husholderske spillede klaver.
Men jeg sagde naturligvis ingenting.
"Og så forløb alt roligt i fjorten dage."
- Ja, mere eller mindre. - Hvad var "alt", og hvordan "forløb det"?
- Hvabehar? - Hvad lavede du om dagen?
De sædvanlige sysler.
Tilgiv mig, men hvad bestod de sysler af?
De lavede ikke sjov.
De ved det virkelig ikke.
Mænd som De skal ikke rydde op efter jer selv, -
- men vi skal rydde op efter både os selv og efter jer.
På den måde er I som børn.
I behøver ikke tænke fremad eller bekymre jer om følgerne af det, I gør.
Men det er ikke Deres skyld. Det er bare sådan, De er opfostret.
Og derefter?
Så tømte jeg og skyllede potterne.
Man skal pumpe lidt vand ind, før der kommer noget ud.
Mary Whitney sagde, det var sådan, mænd med lumpne hensigter brugte smiger.
Mary Whitney var ikke ordentlig, men hun var oprigtig.
Det er altså sådan, man skyller potter...
Jeg tømte den naturligvis på dasset først.
Jeg gik ud på dasset, tømte potten der, og så videre.
"Og så videre"?
"Ved De ikke, hvad man gør på dasset, så er der ikke meget håb", tænkte jeg.
Jeg løftede skørterne op og satte mig over de summende fluer -
- på samme sæde som alle i huset, herskabet og tjenestefolkene.
Alles pis lugter ens, og det dufter ikke som syren, -
- som Mary Whitney plejede at sige.
Der var billeder af engelske hertuginder og societydamer i New York.
Man skal undgå at få trykt sit billede i et blad eller en avis, -
- for man ved aldrig, hvad andre bruger ens ansigt til.
Men det sagde jeg ikke til Dem, dr. Jordan.
Og så videre.
"'Og så videre' er alt, De får", tænkte jeg.
Selv om De insisterer på at få alt at vide, behøver jeg ikke fortælle alt.
- Godmorgen. - Godmorgen.
- Er teen færdig? - Ja.
Jeg er knap nok levende om morgenen, før jeg har fået min te.
Hr. Kinnear drikker sin ovenpå. Han vil have en kop til, når han kommer ned.
Jeg går op med den.
Hos fru Parkinson ville husholdersken aldrig...
Det var tjenestepigernes opgave.
Naturligvis. Jeg gjorde det kun, fordi vi ikke havde hjælp.
Det er blevet en vane. Gå du bare.
Deres te, herre.
Kom ind med den.
Tak, Grace.
Der er fine æg. Vil De have et til morgenmad?
Ja tak, det vil sikkert gøre mig godt.
Hr. Kinnear vil have et æg til morgenmad.
Jeg tager også et.
Hans skal spejles med bacon. Mit skal koges.
Vi spiser morgenmad sammen i spisestuen.
Han vil gerne have mit selskab.
Han synes ikke om at spise alene.
- Er hr. Kinnear syg? - Nej da, han vil bare gerne pylres om.
Hvorfor er han ikke gift, en fin mand som ham?
Visse mænd tillokkes ikke af ægteskabet.
De trives godt alene og synes, at de klarer sig godt uden.
- Det gør de vel. - Ja, hvis de er rige.
Hvis de vil have noget, kan de bare betale for det, hvad det end måtte være.
- Hans natskjorte skal luftes. - Ja, jeg skulle netop til det.
Og hans toiletartikler skal ikke ligge sådan her.
Sådan her ønsker han det. Sølvet skal pudses hver uge.
Hos fru Parkinson gjorde vi det hver tredje dag.
Nu er du ikke hos fru Parkinson.
Foldede skjorter skal ligge her.
Hvad forestiller maleriet?
"Susanna og de ældste", et bibelmotiv.
Jeg kan Bibelen forfra og bagfra, og det her er ikke med.
- Jo, det er det. - Nej.
Du er her ikke for at ævle om malerier, men for at gøre rent.
Fører I teologiske diskussioner så tidligt om morgenen?
Det skal De ikke tænke på.
- Jeg vil gerne vide, hvad I taler om. - Det er uvæsentligt.
Nancy vil vist holde det hemmeligt, så du må fortælle mig det, Grace.
Jeg...
Jeg tænkte bare på, om det her er et bibelsk motiv, som Nancy siger.
Nej, strengt taget er det ikke.
- Det er fra Apokryferne. - Hvad er det?
Du er meget videbegærlig, din alder taget i betragtning.
Snart har jeg den mest dannede tjenestepige i Richmond Hill.
Så kan jeg vise dig frem, som grisen i Toronto, der kunne regne.
Apokryferne er en bog med alle de historier fra bibelsk tid, -
- som man ikke mente hørte til i Bibelen.
Hvem mente ikke det? Jeg troede, at Gud havde skrevet Bibelen.
Man siger jo, at det er Guds ord.
Det er muligt, men den er skrevet ned af mennesker.
De skal være blevet inspireret af ham. Han talte altså til dem.
- Hørte de stemmer? - Ja.
Det var dejligt at vide, at andre også hørte stemmer.
Men det sagde jeg ikke højt.
Og stemmen, jeg hørte dengang, var jo ikke Guds, -
- men Mary Whitneys.
- Kender du fortællingen om Susanna? - Nej.
En ung kvinde blev falsk anklaget for at have syndet med en ung mand -
- af en gruppe ældre mænd, fordi hun nægtede at begå samme synd med dem.
Hun skulle have været stenet ihjel, men var så heldig at få hjælp af en klog mand, -
- som kunne vise, at mændene løj, ved at få dem til at give modstridende vidneudsagn.
Hvad tror du, moralen er?
At man ikke skal bade udendørs.
Jeg tror, moralen er, at man skal have dygtig advokat.
Pigen er ikke noget fjols.
Jeg fandt en foldet skjorte, som manglede en knap.
Det er irriterende at tage en ren skjorte på -
- og så opdage, at den ikke kan knappes.
Sørg for, at det ikke sker igen.
Du pudsede ikke mine sko ordentligt i morges. Tag dig i agt.
Du ser træt ud, Grace. Sæt dig og drik te med mig.
Jeg vil ikke komme bagud med vasketøjet. Vejret kan hurtigt slå om.
Som du vil. Når du har hængt vasketøj op, kan vi drikke te.
Der er stor tilfredsstillelse i rent vasketøj, der hænger til tørre.
Lyden er som fra et englekor, som klapper i hænderne i det fjerne.
Og det siges jo, at renhed er gudfrygtighedens næste.
Af og til, når jeg så de rene, hvide skyer på himlen efter et regnvejr, -
- tænkte jeg, at det var englene, der havde hængt deres vasketøj ud.
Nogen skal jo gøre det, tænkte jeg, for alt i himlen skal være meget rent.
Men det var kun barnlige fantasier. Børn nyder at fantasere om det, de ikke kan se.
Og jeg var knap nok mere end et barn -
- selv om jeg betragtede mig selv som en voksen kvinde.
Undskyld, Grace.
- Hej, Jamie. - Er der nogen ærinder, der skal gøres?
Jeg skal spørge Nancy.
Hvis der er noget, du vil have i byen, hjælper jeg dig gerne.
Tak, Jamie.
Kom ind, så siger jeg, hvad vi skal bruge.
Og tag fløjten med næste gang.
Han spiller så smukt. Det er en fryd for øret.
Holder du af at danse?
Hvorfor spørger du?
Jeg så dig danse. Du danser godt.
Måske, måske ikke.
Fortæl om dit liv, før du kom hertil.
- Hvem vil høre om det? - Jeg. Den slags interesserer mig.
Jeg har altid været et sort får, som aldrig har kysset de riges støvler.
Er din mor i live?
Uanset hvad, spiller det ingen rolle.
Hun sagde, jeg ville komme til Djævelen. Hun er måske død nu.
Jeg deserterede fra hæren og kom til Amerika som blind passager.
Da jeg kom hertil, meldte jeg mig til Glengarrys lette infanteri.
Havde de ikke et dårligt ry? Det har en ven fortalt mig.
De brændte bondegårde ned, så kvinder og børn havnede i sneen.
Ja, og meget værre ting.
Ting, man ikke skriver om i aviserne.
Efter oprøret blev regimentet opløst, og jeg hørte om denne tjeneste.
Jeg troede, jeg skulle arbejde direkte under herren, men fik en kvinde over mig.
En, der hele tiden plager mig med sin skarpe tunge.
Har du en kæreste?
Det forventer man af en køn pige som dig.
Nej, og jeg har heller ikke noget ønske om det.
Det var en skam. Men en gang skal jo være den første.
Du skal bare rides til som en ung hest. Det er jeg den rette mand til.
Skån mig for dine fornærmelser. Jeg er ikke nogen hoppe.
Det var ikke sådan ment.
Jeg lavede sjov. Jeg ville bare finde ud af, hvilken slags pige du er.
Hvilken slags pige jeg er, angår ikke dig.
Fortsæt. Jeg foretrækker godt smør frem for høflighed.
Du er altid i gang, Grace.
Ja, Djævelen sætter dovne hænder i arbejde.
Jeg håber ikke, du mener mig. Mine hænder er dovne, men ikke djævelske nok.
Nej, naturligvis mente jeg ikke Dem.
Det klæder en ung pige at rødme.
Hvordan går det med smørret, Grace?
- Hvor skulle hr. Kinnear hen? - Over til oberst Bridgeford.
Hans kone er borte, så der er klar bane. Han er ikke velkommen, når hun er der.
- Hvorfor ikke? - Hun synes, at han har dårlig indflydelse.
- Hvorfor det? - Han blev sendt til kolonierne.
Hvorfor det?
Det sædvanlige, vil jeg tro. Gæld eller kvinder.
Nu bliver det til smør.
Jeg synes ikke om at være hernede.
Her lugter af jord, mus og gamle grøntsager.
Det plejer der i kældre.
Man kunne måske lufte ud en dag?
Hvad i alverden laver han?
Sådan gør han af og til.
Han siger, det er for motionens skyld, men han vil bare beundres.
Tag dig ikke af ham.
Så der sad jeg og lod, som om jeg ikke kiggede, -
- mens han lod, som om han ikke blev iagttaget, som kvinder og mænd ofte gør.
Han var typen, man ikke burde se på, men man kan ikke lade være.
Jamie! Du har fløjten med.
Hent et glas øl til Jamie, Grace.
Jeg vil også have et.
Jeg vidste ikke, at du har abeblod i årerne.
Når katten er ude, danser musene på bordet. Nancy holder af sine små fester.
Walsh vil nok snart blæse i sin fløjte.
Ja, og jeg vil lytte med glæde.
- Det kan ikke glæde mig. - Så pas dig selv.
Jeg ville ikke fornærme dig før.
Jeg har været for meget sammen med barske mænd.
Jeg glemmer hurtigt mine manerer. Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Tilgiv mig, så kan vi være venner.
Bibelen lærer os jo at tilgive.
Der sad vi, i en slags harmoni.
Det var en så smuk aften, at det gjorde ondt i hjertet, -
- som når man ikke ved, om man er glad eller ked af det.
Kunne jeg få et ønske opfyldt, skulle intet forandre sig, -
- og vi skulle sidde der for evigt.
Men ingen andre end Gud kan stoppe solens gang, -
- og det har han kun gjort en gang -
- og vil ikke gøre det igen før på dommedag.
Jeg tænkte, at hvis jeg kunne få to ildfluer som øreringe...
Jeg skal hjem, inden far begynder at lede.
...ville jeg blæse på Nancys øreringe af guld.
Lås alle døre og vinduer, Grace.
Vil du sove hos mig i nat? Jeg bliver bange, når Kinnear ikke er hjemme.
Tekster: Torben Christensen