Team Wild Animais Only Relesed On: www.Hounddawgs.org
PERUSTUU MARGARET ATWOODIN ROMAANIIN
...sillä se on naisen kohtalo
Pitkään vaieta ja kärsiä, odottaa kuin sanaton haamu
Kunnes kyseenalaistava ääni rikkoo hiljaisuuden loitsun
- Henry Wadsworth Longfellow
Menin kaivolle, ja kääntyessäni näin McDermottin kiskovan Nancya - -
- pihan poikki pääkeittiöön...
Laitoin sinulle teetä.
Laita aamiaistarjotin pöydälle vain.
Rouva Humphrey, kuuletteko?
Nielkääpä tämä.
Ei teillä hätää ole.
Tuuperruitte kantaessanne aamiaistarjotinta minulle.
Saanko kysyä, mitä palkkaamallenne apulaiselle kävi?
En kyennyt maksamaan. Olen kolmen kuukauden palkan velkaa.
Mieheni vei rahamme pari päivää sitten. En tiedä, minne hän meni.
Syökää jotain. Se voimistaa.
Talossa ei ole mitään syötävää, tri Jordan.
Aamiaiseenne kuluivat viimeiset. En ole syönyt mieheni häivyttyä.
- Kas tässä. - Tämä on aivan liikaa.
Kiitoksia.
Ostitte kaiken tämän ruuan. Kuinka hyvä olettekaan, tri Jordan.
Älkääpä suotta. En voi antaa teidän nähdä nälkää.
Pelkään, että siihen tämä päätyy. Minulla ei ole enää mitään.
Annan teille ennakkoa vielä kahden kuukauden vuokrasta.
Niin pystytte varmaan pitämään nälän loitolla.
Kunnes ehditte miettimään näköalojanne.
Hei, tohtori Jordan.
Huomenta, Grace.
- Mitä sinä nyt puuhaat? - Korjaan neiti Lydian pitsejä.
Hän ei juuri piittaa vaatteistaan. Hyvät vaatteet eivät kasva puissa.
Keskeytän teidän läsnä ollessanne. Se käy silmille.
Teillä ei näytä olevan esimerkkitapausta tänään.
Grace?
Omenaa, sipulia tai punajuurta.
Niin, päätin jatkaa toisella linjalla.
- Mikähän se on? - Oletko nähnyt unia, Grace?
Varmaankin olen. En vain muista yhtään juuri nyt.
Minä yritän muistaa jatkossa, jotta voin auttaa teitä pulassanne.
Miksi olisin pulassa, Grace?
Itse pulassa olleet huomaavat sen helpommin muissa.
Tuo oli huomaavaista.
Jospa jatkamme siitä, mihin eilen jäimme.
Kerroit ystävästäsi Mary Whitneystä.
Niin.
Maryn näkökanta elämään oli hyvin demokraattinen.
Talon valmistaminen vieraiden varalle vaatii erityistä huomiota.
Mikäli nurkassa on pölyä, odotan teidän huomaavan sen.
Katsokaa alas ja ylös. Hämähäkki kutoo seitin yhdessä yössä. Huomatkaa se.
Ei ole mitään syytä, miksi tämä talo ei loistaisi.
Se vaatii vain tarkkaavaisuutta.
Hän oli hassutteleva tyttö. Hyvin rohkea ja ilkikurinen puheissaan.
Panin sen hänen kanadalaisuutensa tiliin. Hän ei juuri kunnioittanut arvoasemia.
Minua suututtaa, että joillakin on niin paljon ja toisilla niin vähän.
Varsinainen jumalainen suunnitelma.
- Kapinallisetko muuttaisivat asiaa? - Tietenkin.
William Lyon Mackenzie sanoi: "Teitä itseänne varten, talonpojat."
Kaikkien siirtokuntien silmät seuraavat teitä, -
- sillä te olette ainoa tosi aatelisto, jolla tämä maa voi ylpeillä.
Kanadalaiset. Rakastatteko vapautta? Kyllä vain.
"Vihaatteko sortoa? Kuka rohkenee sen kieltää?"
- Surullista, että kapinalliset hävisivät. - Emme me hävinneet.
Emme vain voittaneet vielä.
Tiesitkö, että isoäitini oli punainen intiaani?
Siksi tukkani on niin tumma.
Jos vain voisin, karkaisin metsään - -
- ja kulkisin jousen ja nuolen kanssa.
Voisit tulla mukaan. Ei tarvitsisi miettiä ulkoasuaan.
Millä me eläisimme?
Metsästämällä. Ja nappaamalla matkaajien päänahkoja.
Tiedän keinot verissäni. Ja osaan pelästyttää.
...ja sitten kiillotus.
Pölytetään, pyyhitään ja kiillotetaan. Älkää kiillottako pölyä.
En haista sipulien tuoksua.
Muhennettuna niiden pitäisi tuoksua. Älkää yrittäkö livistää velvollisuuksista.
Haluaisin rouva Parkinsonin päänahan. Vaikka ei se maksaisi vaivaa.
Hänellä on peruukki.
- Se oli vain leikkiä. - Selvä.
Kuori täytyy saada yhtenä kappaleena, -
- ja sitten heität sen vasemman olkasi yli taakse katsomatta.
Se muodostaa sulhasesi nimikirjaimen.
Olen liian nuori ajattelemaan sulhoja.
Siihen ei ole koskaan liian nuori.
Säästettyäni tarpeeksi nain kivan nuoren farmarin, -
- jonka pellot on jo raivattu ja hyvä talo rakennettu.
Tiedän jo, millaiset kanat ja lehmän hankimme.
Haluan punavalkoisia leghorneja, ja Jersey-lehmän kermaa ja juustoa varten.
Parempaa ei ole.
Ja Tabby-kissan ja Rex-koiran.
- Sain sen yhtenä kappaleena! - Hyvä.
Kenet me naimme?
- Ei tuosta tiedä, kumminpäin se on. - Kylläpäs. Katso.
Se on "J."
- Se on "J." - Niin.
Grace! Se on Jeremiah. Huomenna tuleva kulkukauppias.
Hän on komea, mutta joudut taivaltamaan maaseudulla.
Eikä ole muuta kotia kuin reppu selässäsi.
- Grace, kunhan pilailen. - No. Sinun vuorosi.
Otan uuden.
Ota tämä ylimääräiseni.
Vanhojen naisten hupsutuksia.
Nyt mennään sänkyyn ja irvaillaan ihmisille.
Jeremiah, puhalla liekki sammuksiin!
Puuh!
Ensin ihan kevyesti...
Kuka tuo on?
Jeremiah, puhalla liekki...
Se on Jeremiah!
Jeremiah, puhalla liekki Puuh!
- Ensin ihan kevyesti, sitten kunnolla! - Kunnolla!
Mitä tämä on, Jeremiah.
He heittelivät minua hevosenlannalla ja ryöstivät tavarani tilaisuuden tullen.
Saadakseni heidät tottelemaan valitsin viisaamman tien.
Opetin heille laulun ja maksan pikku tyranneille.
Siinä, muuta ei tipu!
Mitä teillä on tarjolla? Gracesta täytyy tehdä uusi nainen.
Mennään kaikki sisään. Tulkaa.
Katso näitä korvakoruja.
Älä katsele liikaa. Kulta- ja hopeapäällyste karisee pois.
- Äläs nyt, Mary. - Tottahan se on.
Minulle näitä.
- Johan sinä tuoksut prinsessalta. - Sipuliltapa.
- Syötävän hyvältä, siis. - Jaaha, Jeremiah.
Vanhat metkut. Käytät taas naisia hyväksesi.
Olette aina yhtä oikeassa, rouva Honey. Sitähän tässä yritetään.
Mutta kuinka vastustaa näin kauniita tyttöjä. Joista olette kaunein.
Tuki suusi.
Onpa hienoja nenäliinoja. Otan kaksi.
Älkää vetkutelko kauppojen kanssa. Tytöillä on työnsä tehtävänä.
- Ennusta meille, Jeremiah. - Ole kiltti!
Ei. Se on paholaisen työtä.
- Tee temppuja! - Hän osaa markkinatemppuja.
Eikä!
Miten sinä tuon teit?
Ennen rehellistä uraani kauppiaana sain kestää yhtä ja toista - -
- ja sydämeni särkyi 50 kertaa juuri tuollaisten nättien julmureiden vuoksi.
- Minun pitää jo mennä. - Älä vielä, Jeremiah.
Keittäjätär. Kakkunne veroista ei ole.
Tytöt, mennään.
Grace.
Ostit vain neljä nappia. Viisi tuottaa onnea.
- Edessä on karikkoja. - Eikö niitä ole aina?
- En minä ennenkään ole lannistunut. - Onnettomuus.
Ylität veden kolme kertaa.
Paljon koettelemuksia. Mutta kaikki järjestyy lopuksi.
Olet yksi meistä.
Jeremiah.
Mary ja Grace, tulkaa.
Neiti Grace. Aikamoinen ero, kun olet kunnon pukeissa.
Grace.
Jos pitää mennä ulkohuussiin, odota kunnes on valoisaa.
- Miksi? - Se ei ole turvallista.
Grace, olet liian luottavainen. Yöllä ei saa kulkea yksin.
Miksei huussiin olisi saanut mennä yöllä?
Tytön pitää aina olla varuillaan. Mary opetti sen minulle.
Niin kai maailmakin.
Onko sinusta aina tuntunut siltä? Vai vielä enemmän murhien jälkeen?
- Hys! Herätät koko talon. - Katso Mary. Minä kuolen.
Tämän takia piti päästä huussiin. Vatsassa tuntui kipua.
- Näin äitikin alkoi tehdä kuolemaa. - Grace, olet nyt nainen.
Äläpä nyt, kaikki hyvin. Täysin luonnollista.
Tästedes näin tapahtuu kerran kuussa.
Ei sinulla hätää ole.
Tässä.
Laita tämä, kunnes saat oman punaisen alushameesi.
Minä näytän.
Jotkut sanovat tätä "Eevan kiroukseksi" - -
- mutta Eevan oikea kirous oli sietää Aatamin typeriä juttuja.
Noin.
Jos tulee liian kovat kivut, haen sinulle pajunkuorta pureskeltavaksi.
Lämmitän kiven kipua lievittämään.
Olen niin kiitollinen sinulle. Olet hyvä ja kiltti ystävä.
Sinusta tulee kaunotar, Grace. Pian miesten päät alkavat kääntyä.
Pahimpia ovat herrasmiehet.
He luulevat ansaitsevansa kaiken haluamansa.
He lupailevat olevansa aina puolellasi, -
- mutta älä koskaan tee mitään heidän puolestaan - -
- elleivät he toimi lupaustensa mukaisesti.
Ja jos kuvioon tulee sormus, on ihmisen oltava sen arvoinen.
Miksi?
Koska miehet valehtelevat luonnostaan.
He sanovat mitä vain saadakseen sinulta haluamansa.
Sitten tulevat toisiin aatoksiin ja häipyvät seuraavalla laivalla.
- Totta. - Olet hyvä tyttö, Grace Marks.
Paasi vanha aukene
Anna sisääsi piiloutua
Anna veren kuin vedenkin
Joka halkeamasta virtasi
Mary.
Mary, herää.
Ei, Mary.
Grace, kaikki hyvin.
Älä enää säikäytä minua noin. En kestäisi menettää sinua.
Se oli tuo pilke totuuden
Joka sai rakastumaan Maryyn
- Mary. - Sir.
Anteeksi. Halusin vain esitellä itseni nuorelle neidille.
- Olen George Parkinson. - Grace Marks.
Oletko saanut Gracen tuntemaan olonsa kotoisaksi?
- Kyllä olen. - Varmasti.
- Mitä sanoo Grace? - Toki, sir.
Kukaan ei saa oloa niin kotoisaksi kuin Mary.
Mary?
George on perheen esikoinen. Tuli jouluksi kotiin.
- Mary? - Grace.
Käytit Jeremiahilta ostamaasi nauhaa! Olisit säästänyt itsellesi.
Maailman paras neulavihko. En ole nähnyt vertaa.
Pidän siitä aina hyvää huolta. Avaa jo omasi.
- Kaunis. - Äiti antoi sen ennen kuolemaansa.
Et saa luopua siitä.
Olet rakkain ystäväni, ja siksi haluan antaa sen sinulle.
Platon ei ole vieras minullekaan.
...koska löysin uuden maajussin, joka lihotti hanheaan.
Minulla oli hirvittävä palkeenkieli aamulla pukemassani puvussa.
Olet lahjakkain tuntemani ompelijatar. Katsoisitko sitä tänään?
Tottahan toki.
Saman tien.
Nyt makkaravuokaa pöytään
Me vaadimme nyt!
Emme ilman vuokaa lähde
Siis tuokaa se nyt!
Se oli elämäni onnellisin joulu.
Ennen tai jälkeen.
Hra George jäi joulun jälkeen kotiin. Hän vilustui.
Tämä tepsii noidannuoleen parhaiten, jos sen panee kohdalleen.
- Vien sen hänelle. - Rva Parkinson haluaa hänen lepäävän.
Minä vien.
George toipui helmikuun puolivälissä, -
- mutta oli jäänyt opinnoista jälkeen jo niin, että jatkaisi vasta syksyllä.
Ja siinä hän oli, kaikkien hellimänä. Paljon aikaa ja vähän tekemistä.
Se on täysissä voimissaan olevalle miehelle pahasta.
Häntä oikein lellittiin, eikä vähiten hän itse.
Jos maailma kohtelee hyvin, luulet ansainneesi sen.
George.
En halua sinun veljeilevän palvelijain kanssa - -
- täällä toipumassa ollessasi.
- En ole enää niin kipeä, äiti. - Ota vähän teetä.
Mary.
Mary, älä juokse.
- On kiire. - Minne?
Varo tästä kulkiessa. Eräs nainen kuoli kuulemma jääpuikkoon.
Lävisti hänet kuin varras.
Noihin aikoihin aloin huomata Maryssa muutoksen.
Missä olit? Kaipasin juttutuokiotamme.
Väsyttää. Pitää nukkua heti.
Lähtevätkö he luistelemaan?
Oletko sinä luistellut?
En.
- Ota kiinni, jos saat, Mary. - Liikaa tekemistä nyt, Grace.
Painaako sinua jokin?
Mistä moista saat päähäsi.
- Parempi mennä makuulle. - Roskaa.
Siinä oli eilinen lammaspata. Pääsinpä eroon.
Minäkin söin sitä, eikä voinnissa ole vikaa.
Älä enää mainitse koko asiaa.
Hyvä on.
Voi, Mary-kulta.
Sinun pitäisi voida uskoutua.
Näin äidin tuossa tilassa usein.
Hän lupasi naida minut.
Hän antoi sormuksen, ja minä halusin uskoa.
Ettei hän ole kuin muut miehet.
Nyt hän pyörsi lupauksensa, eikä suostu edes puhumaan.
- Mitä minä teen. - Kuka, Mary?
En voi kertoa.
Mutta kun tilani tulee tietoon, minut potkitaan pois.
Mitä minä sitten teen? Täytyy mennä kaduille - -
- merimiesten huoraksi saadakseni itselleni ja lapselle ruokaa.
Sellaista elämää en kauan kestä.
Mary, olet lähin ystäväni. Teen mitä vain. Kuinka voin auttaa?
Kai jokin köyhäintalo sinut huolii.
Nuoret tytöt aina kuolevat sellaisissa paikoissa.
Saavat kuumeen heti synnytettyään - -
- ja lapset tukehdutetaan salaa, jotta eivät jää eläteiksi.
Mieluummin yritän kuolla muualla.
Entä jos autan synnytyksessä?
Autoin siskoni ja veljeni maailmaan.
- Annetaan se pois, eikä kukaan huomaa. - Tilani näkyy varsin pian.
Honey ja Parkinson ovat niin tarkkanäköisiä.
Puhu vielä viimeisen kerran kyseiselle miehelle.
Vetoa hänen parempaan luontoonsa.
Ei hän voi sinua hylätä, jos on hiukankin kunnollinen.
- Missä Mary on? - Käymälässä vain.
Varmaan syömässä. Alkaa lihoa. Syö meidät vielä talosta.
Hän antoi minulle viisi dollaria. Siinä oli hänen lapsensa hinta.
En saisi häntä kuulemma jallitettua.
Epäili, onko lapsi edes hänen. Olen ollut muka liiankin avulias.
Ja jos uhkaisin häntä skandaalilla, hän kiistäisi kaiken.
Ja pilaisi loputkin maineestani.
Hän sanoi, että jos haluan päästä vähällä, -
- olisi parempi hukuttautua.
Minä rakastin häntä.
Oikeasti.
Mutta en enää.
Minne olemme menossa?
Täkäläinen lääkäri auttaa huoria pulassa.
- Kuinka hän sinua voi auttaa? - Älä kysy.
En ole kuullut moisista lääkäreistä.
- Oletko varma säästöjesi lainaamisesta? - Tietenkin. Koko sydämestäni.
Täten ilmoitan, että kuollessani omaisuuteni menee Grace Marksille
Saatan pian kuolla.
Mutta sinä jatkat elämää.
- Älä mene sen lääkärin luo. - On pakko. Älä enää jankuta.
Äkkiä sisään.
Odottakaa tässä.
Kiellän nähneeni teitä, mikäli kerrotte muille.
- Mene, Grace. Mene. - Ei.
Mary!
Mitä siellä tapahtui?
Hän työnsi sisääni veitsen ja leikkasi jotain.
Kipeää tekee ja vuotaa verta, mutta sitten toivun kyllä.
- Ei kai hän... - Mene töihin, tai saamme nuhteita.
Sano, että menin hakemaan jotain.
- En voi jättää sinua. - Sinun täytyy.
Tästä ei saa tietää kukaan.
Näen, että tämä on teistä hirvittävä teko.
Häneltä poistettiin tietenkin vauva.
Oli se minustakin hirvittävää.
Mutta parempi yksi ruumis kuin kaksi ruumista.
Sillä hän olisi varmasti hukuttanut itsensä.
En voinut mitenkään soimata häntä.
Haen jonkun apuun. Sinulla on niin kovat tuskat.
Älä, et saa. Se olisi loruni loppu.
Minä nukun lattialla, jotta sinulla on mukavampaa.
- Grace. - Niin?
Olen vihainen. Niin kovin vihainen.
Kerro minulle tarina.
Ainoat hyvät tarinat olet kertonut itse.
Kerro jokin niistä.
Kerro William Lyon Mackenzien paosta.
William Lyon Mackenzie oli suuri mies, joka johti kapinaa.
Kun kapina oli kukistettu - -
- ja Montgomeryn majatalo poltettu maan tasalle, -
- hän pääsi pakenemaan Yhdysvaltoihin.
Monet ihmiset piilottelivat häntä taloissaan - -
- ja pitivät suunsa kiinni hänet nähdessään.
Koska kanadalaiset haluavat vapautta.
Vielä heillä ei sitä ole, mutta eräänä päivänä on.
Sillä me emme hävinneet. Me emme vain voittaneet vielä.
Lausu se opettamani puhe.
"Lain mukaan meitä ei tule verottaa - -"
- ilman valitsemiemme miesten suostumusta.
Mutta pahansuopa ja tyrannimainen hallitus on polkenut tuota lakia, -
- jakanut saaliin, ja julistanut vastoin oikeutta - -
- ajavansa jatkossakin hienoissa kärryissään - -
- ja pelehtivänsä palatseissaan meidän kustannuksellamme.
He sanovat meitä köyhiksi ja veltoiksi talonpojiksi, -
- jotka luotiin raatamaan parempiamme varten.
Mutta talonpoikien silmät ovat avautumassa ja heidän voimansa kasvaa.
Liian kauan meitä ovat epäjumalan palvojat sumuttaneet, -
- jotka saavat synnistä elantonsa ja tekevät vääryyden töitä, -
- jokainen omaa etuaan tavoitellen.
Kanadalaiset! Rakastatteko vapautta?
Tiedän, että rakastamme.
Vihaatteko sortoa?
"Kuka rohkenee sen kiistää?"
Grace, Mary! Olette myöhässä.
Herätkää. Rouva Parkinson on vihainen.
Mary.
Hyvänen aika.
Hän on kuollut.
Tämä on paha asia.
Pysy sinä täällä.
Mary.
Teeskenteletkö sinä?
Kamala häväistys.
- Mikä hirvittävä lemu. - Kuin teurastamossa.
Omassa talossani.
Mikä petollinen tyttö.
Grace, mikset kertonut tästä minulle?
Rouva, Mary pyysi olla kertomatta.
Hän sanoi toipuvansa aamuksi. En tiennyt hänen kuolevan.
Se oli huonosti tehty. Kuka mies oli?
Se roisto pitäisi paljastaa ja panna maksamaan rikoksestaan.
Tiedätkö, Grace?
Hän tapaili herrasmiestä. He olivat kihloissa.
Mies vain rikkoi naimalupauksensa.
- Kuka herrasmies? - En minä tiedä, rouva.
Mary sanoi vain, että te ette ilahtuisi kuullessanne sen.
Tästä asiasta ei enää puhuta.
Turha itkeä kaatunutta maitoa, ellei se tuo kuin murhetta.
Kuollutta kunnioittaaksemme emme kerro Maryn kuolinsyytä.
Sanotaan, että kuoli kuumeeseen. Niin on paras kaikille.
Koko sen ajan Mary makasi sängyssä kuunnellen.
Hän kuuli suunnitelmamme kertoa nämä valheet.
Ajattelin, ettei se hänen mieltänsä ainakaan keventäisi.
Lääkäri hänet veitsellään tappoi. Hän ja se herrasmies.
Aina murhaaja ei ole se, joka iskee.
Maryn kuolemaksi koitui se tuntematon herrasmies.
Sama kuin hän olisi tarttunut veitseen ja työntänyt sen itse Maryyn.
Siivotkaa tämä. Grace, pue päällesi.
Älkää puhuko Maryn kuolemasta ennen kuin saamme hänet säädyllisemmän näköiseksi.
Ottakaa lakana, yöpuku ja alushame - -
- ja peskää veri pois.
Peskää ruumis ja viekää patja poltettavaksi.
Onko toista yöpukua?
Annan hänelle omani.
Tässä on yhtä ja toista haudattuna.
Kukahan mies lienee.
Oli kuka hyvänsä, mutta syö varmaan aamiaista nyt, -
- eikä ajattele Mary-parkaa. Pelkkä ruho lihakaupassa.
- Eevan kirous koskee meitä kaikkia. - Mary olisi nauranut moiselle.
Päästä minut sisään.
Mitä sinä teet? Ulkona on jääkylmä.
- Haju oksettaa. - Totta. Huone pitää tuulettaa.
- Toivottavasti ei ole myöhäistä. - Myöhäistä mihin, Grace?
Että hänen sielunsa ehtii ulos.
Huomasin, etten ollut avannut ikkunaa päästääkseni sielua ulos.
Kuulin kai väärin.
Kuulin hänen sanovan "Päästä minut sisään."
Mutta varmaan hän sanoi "Päästä minut ulos."
Grace. Grace, herää.
Herääpä nyt.
Grace, ole kiltti.
Grace. Grace, nyt on aika herätä.
Grace.
Missä minä olen?
Olet täällä, Grace. Maryn huoneessa.
- Missä Grace on? - Sinä olet Grace, kultaseni.
Grace. Sinun Marysi on kuollut. Sinä järkytyit pahasti.
Missä Grace on?
Mitä on tapahtunut? Missä Grace on?
Sinä olet Grace. Sinä. Mary kuoli.
Ei, hän on eksynyt. Pitää mennä etsimään.
Voi toista, olet aivan sokissa. Ja olihan se järkyttävää.
Ei, Grace on eksynyt. Minun täytyy löytää hänet.
Grace, Mary on kuollut. Sinä olet tässä ja ihan kunnossa.
Heräsin vasta seuraavana päivänä, ja tiesin taas olevani Grace.
Ja että Mary oli kuollut.
Muistin yön, jolloin heitimme omenankuoret olkamme yli.
Maryn kuori katkesi kolmesti, ja nyt se oli käynyt toteen.
Hän ei ollut nainut ketään, enkä minä koskaan naisi.
Mutta en muista sanomisiani tai tekemisiäni - -
- siltä ajalta, jolloin olin hereillä kahden pitkän unen välissä.
- Et muista lainkaan? - En.
Ja se huolestutti minua.
Niin päättyi elämäni onnellisin aika.
- Ei nyt. Älkää. - Taitaa olla neiti Lydia.
Halusin vain varmistaa, ettei teiltä puutu mitään.
Ei mieltä mitään puutu. Ole hyvä ja sulje ovi.
Täytyy lyhentää hametta. Tässä säällä helmoihin tulee rapaa.
- Grace... - Saan tilkkutäkin valmiiksi viikossa, -
- jos istuntomme ovat näin pitkiä.
Kiitos, Grace.
Sinä kaipaat tietoa minusta, tohtori.
Kiellettyä tietoa.
Tietoa, jossa on synkkä kajo.
Tietoa, joka on saatu laskeutumalla syvyyksiin.
Haluat paikkoihin, joihin en ikinä voi mennä.
Nähdä sellaista, mitä en voi sisälläni nähdä.
Haluat avata kehoni ja kurkistaa sisään.
Haluat kädessäsi pidellä sykkivää naisen sydäntäni.
Suomennos: Sami Siitojoki