Ei ole pakko olla kauhukammio, vainottu
Ei ole pakko olla talo
Aivoissa on käytäviä, jotka ohittavat paikan rajat
Itseemme piiloutunut itsemme on suurin kauhistuksen aihe
Kodissa piilotteleva salamurhaaja on kauhuista vähäisin
- Emily Dickinson
Mietin kaikkea, minusta kirjoitettua.
Että olen epäinhimillinen naispaholainen.
Että olen roiston viaton uhri, -
- jota tahdonvastaisesti ja henkeä uhaten pakotettiin.
Että olin liian tietämätön moisiin toimiin, -
- ja että hirttämiseni olisi oikeusmurha.
Että olen hyvinpukeutunut, mutta ryöstin hyvät vaatteeni kuolleelta.
Että mielenlaatuni on pahansisuinen ja riidanhaluinen.
Että vaikutan vaatimattomaan asemaani nähden ylevältä henkilöltä.
Että olen mukautuvainen ja hyvä tyttö, -
- eikä minusta ole pahaa kerrottavaa.
Että olen viekas ja vilpillinen.
Että olen löyhä päästäni ja vähämieliseen verrattavissa.
Niinpä mietin, kuinka voin olla kaikkea tätä samaan aikaan.
Team Wild Animais Only Relesed On: www.Hounddawgs.org
PERUSTUU MARGARET ATWOODIN ROMAANIIN
KINGSTONIN KURITUSHUONE, 1859
Olen ollut Kingstonin kuritushuoneen asukki -
15 pitkän vuoden ajan.
Minut tuomittiin murhasta ollessani nuori tyttö, -
- vaikka siihen aikaan pidinkin itseäni aikuisena naisena.
Minut viedään päivittäin johtajan taloon.
Sanovat, että pieniin taloudenpitoaskareisiin.
Tulkaa toki, rouvat.
Mutta etupäässä olen uteliaisuuden kohde.
Tohtori, he tuijottavat minua hilkkojensa suojista.
He haluavat nähdä minut, koska olen maineikas murhaaja.
Sillä niin on kirjoitettu.
Alkuun yllätyin siitä.
Sitähän sanotaan "maineikas laulaja", "maineikas runoilijatar", -
- ja "maineikas näyttelijätär".
Mutta mitä maineikasta on murhaajassa?
No, "murhaaja" on aika voimakas sana, kun se liitetään henkilöösi.
Siinä on oma tuoksunsa, raskas ja painostava, -
- kuin vaasiin kuolleet kukat.
Joskus kuiskailen sitä itselleni öisin:
"Murhaajatar!"
Se kahisee kuin taftihame poikki lattian.
"Murhaaja" on pelkästään raaka. Se on kuin vasara, tai metallikimpale.
Olen mieluummin murhaajatar kuin murhaaja, jos ne ovat ainoat vaihtoehdot.
Kingstoniin tuloonne liittyi paljon kohua, tri Jordan.
Ne, jotka halusivat minulle armahduksen, -
- uskoivat teidän arvionne voivan vapauttaa minut.
Olitte paljon arvostetumpi, kuin minua aiemmin arvioineet tohtorit.
Ole aloillasi, Grace. Tri Smithin täytyy saada tarkka mittaustulos.
Ei pelättävää.
He uskoivat teidän löytävän muilta huomaamatta jääneet vastaukset.
Teinä olisin varovainen. Hän murhasi kylmäverisesti kaksi ihmistä.
Hän on täällä hyvästä syystä.
Hyvää huomenta, Grace. Sinä kuulemma pelkäät tohtoreita.
Minun on kerrottava heti alkuun, että olen itse tohtori.
Nimeni on tri Jordan. Tohtori Simon Jordan.
Tulitte kai mittaamaan kalloni.
Ei tulisi mieleenkään.
Oletteko se amerikkalainen tohtori, joka haettiin tekemään arviota?
- Olen. - Onko teillä laukussanne veitsiä?
Ei. En ole tohtori tavanomaisessa mielessä. En leikkaile mitään.
Pelkäätkö minua, Grace?
Liian varhaista sanoa.
Tämä on sinulle.
En ole mikään koira.
Et, Grace. Huomaan kyllä sen.
Mitä se tuo mieleen, Grace?
Ulkomaailman tuoksun.
Kerrotko, mikä se on?
- Omena. - Mistä omena sinua muistuttaa?
Kenet me naimme?
Olen pahoillani. En ymmärrä teitä.
Varmaankin tarpeeksi hyvin.
Omenapiirakasta.
- Niin, onhan se syötävää. - Kannattaisi syödä, hyvä herra.
Siksi omena on olemassa.
Onko mitään tietynlaisia omenoita, joita ei tulisi syödä?
Mätiä kaiketi.
Oletteko saarnamies?
En minä ole saarnamies.
Olen tohtori, jonka tehtäväkenttä on mieli, ei ruumis.
Mielen ja aivojen sairaudet, myös hermoston.
Ei.
Minä en mielisairaalaan palaa.
Kehoni ei kestäisi sitä.
He ottivat vapauksia.
Siellä ei kuunnella järjen ääntä.
Siksi täällä olenkin. Kuullakseni järjen ääntä.
Mutta kuunnellakseni sinun on puhuttava minulle.
Ette uskoisi minua.
Kaikki on päätetty ennalta, eikä mikään sanomani muuta mitään.
Kysykää lakimiehiltä, tuomareilta ja lehtimiehiltä.
He tuntuvat tuntevan tarinani paremmin kuin minä itse. -
- uistikuvani siitä kaikesta ovat joka tapauksessa kadonneet.
Kai he sen teille kertoivat.
Haluaisin auttaa sinua, Grace.
Jos haluat yrittää puhua, minä yritän kuunnella.
Kiinnostukseni on puhtaasti tieteellistä. Emme keskity pelkästään murhiin.
- Ehkä kerron teille valheita. - Ehkä niin.
Ehkä valehtelette tahattomasti, ehkä tarkoituksella.
- Ehkä olette valehtelija. - Eräät väittävät minun olevan.
Siihen riskiin on varauduttava.
Viedäänkö minut takaisin hullujenhuoneelle?
Vai pidetäänkö minut eristyksissä vedellä ja leivällä?
Lupaan, että niin kauan kuin puhut minulle, -
- etkä käy väkivaltaiseksi, pysyt nykyisissä oloissasi.
Kuvernööri lupasi niin.
No, huomiseen.
Tarkoititte hyvän ja pahan tiedon puun omenaa, tohtori Jordan.
Hyvä ja paha. Lapsikin sen arvaisi.
Ajattelin, että hän haluaa palata kotiin sanoen itselleen:
"Sain sormeeni tikun, mutta en tee tikusta asiaa. Olenpa hyvä poika."
Mutta minä en ole kenenkään tikku.
Olet sitten tohtorin huora, Grace Marks.
Tohtorin huora.
Hiljaa!
Mitä panitte merkille tänään tutkiessanne Gracea?
Lähden siitä, että kyselen potilaan alitajuisista unista ja muistoista.
On tärkeää luoda luottamus, eikä sitä saavuteta yhdellä istunnolla.
Meitä on monta, varsinkin komiteassa, jotka haluavat armahtaa Grace Marksin.
Me toivomme Gracen mahdollisimman pikaista vapautusta.
Hän on virunut vankilassa aivan liian kauan - -
- niinkin nuoreksi ja haavoittuvaiseksi, kuin hän oli tuomionsa aikaan.
Milloin komiteamme voi odottaa lausuntoanne?
Minulla on kysyttävää itse oikeudenkäynnistä.
Menin kaivolle ja kääntyessäni katsomaan näin McDermottin - -
- kiskovan Nancya pihan poikki pääkeittiöön.
Grace sanoi, ettei pidätyksensä aikaan tiennyt, missä Nancy oli.
- Mutta oikeudenkäynnissä... - Hän sanoi, että se on paras hoitaa nyt.
"Tule avaamaan lattialuukku, niin heitän hänet kellariin."
Hän väitti nähneensä McDermottin raahaavan Nancya tukasta - -
- ja sysäävän hänet portaat alas.
Niinkö? En minä muista.
Hän sanoi olleensa pahoillaan Nancyn kuolemasta.
- Niin voi sanoa kuka tahansa. - Niinpä kai.
Meillä on myös McDermottin lausunto ennen hänen hirttämistään.
Hän väitti Gracen kuristaneen Nancyn omalla huivillaan.
Mies oli siihen mennessä kertonut jo monta eri versiota - -
- ja oli kaikin puolin paatunut valehtelija.
Grace Marks sai minut tähän. Hän on huora!
Murhaaja!
- Ruveta paholaisen asianajajaksi... - Hirttäkää hänet!
...vaikka mies tiedetään valehtelijaksi. Ei hän silti aina välttämättä valehtele.
Haittaako tällainen kysely teitä?
Ei lainkaan, tri Jordan.
Mutta toivomme teidän kirjoittavan Grace Marksia puoltavan arvion.
Sen takia teidät tänne kutsuimme.
- Ymmärrän sen. - Milloin lausuntonne lienee valmis?
Auttaisi asiaa, mikäli voisin tavata Gracen - -
- hieman luottamusta herättävämmissä puitteissa.
Sanoitte hänen hoitaneen kuritushuoneen johtajan taloustöitä.
Miten tähän päädyttiin?
Hän käyttäytyi vankilassa esimerkillisesti - -
- ja niin johtajan vaimo salli hänen viettää päivänsä siellä.
Mutta hiljattain hän sai perhettä kauhistuttaneen kohtauksen.
Olisiko heidät mahdollista taivutella sallimaan paluu?
- Voisin tavata häntä siellä. - Voin yrittää.
Rouva pitää Gracesta, ja epäilemättä myös -
Gracen herättämästä uteliaisuudesta spiritistisessä piirissään.
Tunnen jonkin lähestyvän.
Me odotamme sinua, rakas poika William.
Tapaan siis Gracen huomenna johtajan talossa?
Voin varmasti järjestää sen. Viihdyttekö majoituksessanne?
Erittäin hyvin. Kiitos vaivannäöstänne, pastori.
Se on varmasti vaivan arvoista. Huomiseen.
- Rouva Humphrey. - Hyvää iltaa. Laitoin teille teetä.
Oikein ystävällistä.
- Hyvää yötä, tri Jordan. - Hyvää yötä, pastori.
Jaaha, Grace. Sinulla on uusi liehittelijä, ihan tohtorismies.
Paras pitää sinua silmällä, muuten hän pian kellii edessäsi selällään.
Kellii kellarissa saappaat riisuttuina ja luoti sydämessään.
Jos todella ajattelette noin, olisi paras varoa kieltänne.
Muuten vien ne jonain kauniina yönä suustanne.
Enkä tarvitse veistä. Tartun vain hampaillani ja vedän irti.
Kiitos, että pidätte likaiset vartijannäppinne erossa minusta.
Eräät nauttivat toisen kuolevaisen kurjuudesta, tohtori.
Varsinkin, jos tämä kanssakuolevainen on tehnyt vakavan synnin.
Se terästää nautintoa.
Eloisa kuin kukonpoika, jonka niskat on väännetty nurin.
Mutta kukapa meistä ei olisi Raamatun sääntöjä rikkonut?
Sietäisin hävetä, kun niin kovasti iloitsen toisten kärsimyksestä.
Minun on vaikea alkaa puhua.
En ole juuri puhunut 15 vuoteen. En tiedä, mitä haluatte minun sanovan.
Minua kiinnostaa lähinnä se, mitä itse haluat sanoa.
Ei minulla ole sellaisia haluja. Minun asiani ei ole sanoa mitään.
Kerro tilkkutäkistä, jota ompelet.
Se on johtajan tyttärelle Lydialle. Uudisraivaajan tilkkutäkki.
Sellainen pitäisi olla jokaisella nuorella naisella ennen avioliittoa.
Se symboloi kotia.
Ja keskellä on aina punainen neliö, joka tarkoittaa tulisijaa.
Tämä on ihan arkinen, ei niin hieno kuin kapiotäkki.
Mitä kapiotäkki on?
Ystäväni mukaan - -
- naisen pitäisi tehdä kolme täkkiä ennen naimisiinmenoa:
Paratiisin puu, Kukkakimppu ja Pandoran lipas.
Kotiapulaisena ollessani ripustin ne välillä kuivumaan vierekkäin.
Ne näyttivät armeijan sotalipuilta.
Mitä muuta se tuo mieleesi, Grace?
Sittemmin olen miettinyt, -
- miksi naiset ovat halunneet ommella moisia lippuja päiväpeitteiksi.
Ne saavat kaiken huomion kiinnittymään sänkyyn.
Sitten ajattelin, että se on varoitus.
Sänkyähän voisi pitää rauhan tyyssijana.
Teille se merkitsee ehkä lepoa ja hyviä yöunia.
Mutta näin ei ole kaikkien kohdalla.
Sängyssä voi tapahtua monia vaarallisia asioita.
Sängyssä me synnymme, se on elämän ensimmäinen vaara.
Sängyssä naiset synnyttävät, usein viimeistä kertaa.
Ja sängyssä tapahtuu se miehen ja naisen välinen, -
- jota en teille nimeltä mainitse, mutta jonka varmaan tunnette.
Jotkut sanovat sitä rakkaudeksi, toiset epätoivoksi.
Tai pelkäksi alennustilaksi, joka on pakko kärsiä.
Mutta sängyssähän me nukumme ja näemme unia.
Ja usein myös kuolemme.
Mutta en minä näitä tilkkutäkkejä miettinyt ennen vankilaa.
Siellä on paljon aikaa ajatella, eikä ketään, kelle kertoa ajatuksistaan.
Niinpä sitä kertoo itselleen.
Grace, pidät siis sänkyä vaarallisena paikkana?
- Pidättekö minua pilkkananne? - En.
En minä tietenkään pidä sitä vaarallisena aina siihen käydessäni.
Vain noissa mainitsemissani tapauksissa.
Olenko loukannut sinua jotenkin? Ei ollut tarkoitus.
Siinä tapauksessa luotan teihin, ja toivon sen olevan vastavuoroista.
Toki.
Sanoisitko, mikä tämä on?
- Punajuuri. - Tuoko se mieleesi jotain?
Sunnuntaipaistin, kai.
On aina parempi kuoria ne vasta uunikypsinä, ei raakoina.
Sitä sotkua on vaikea siivota.
Keitetyt punajuuret eivät maistu ollenkaan samalta.
Sitä sotkua on hyvin vaikea siivota.
Jos tekisit tilkkutäkin itsellesi, millaisen kuvion valitsisit?
Enpä tiedä.
Ehkä Jobin kyyneleet tai Paratiisin puun.
Tai Vanhanpiian palapelin. Koska olenhan sentään vanhapiika.
Yhtä palapeliä koko elämä.
Kai olet miettinyt itsellesi mieluisaa kuviota - -
- tehtyäsi niin monet vuodet tilkkutäkkejä toisille.
Toiveita ei kannata kertoa ääneen. Silloin ne eivät toteudu.
Kannattaa varoa haluamasta juuri mitään, siitä saatetaan rangaista.
- Niin kävi Mary Whitneylle. - Kuka on Mary Whitney?
- Ystävä. - Mistä tunsit hänet?
Siitä on jo kauan. Ei sillä niin väliä ole.
Grace, puhu minulle avoimesti.
Ei minulla ole syytä olla avoin.
Hieno rouva voi salailla asioita maineensa takia, minua sellainen ei enää kosketa.
Voin sanoa mitä vain. Tai jos en halua, ei tarvitse sanoa mitään.
Et taida piitata suosituksistani, Grace?
Minut on jo tuomittu. Samantekevää, mitä ajattelette.
Tuomittiinko sinut oikein?
Oikein tai väärin, sama se. Ihmiset haluavat syyllisen.
On tapahtunut rikos, sen tekijä halutaan selville.
- Olet siis luopunut toivosta? - Mitä pitäisi toivoa?
Vaikkapa vapauttamista.
Miksi minä sellaista haluaisin. Murhaajatar ei ole ihan kuka tahansa.
Säästän toivoni pienempien asioiden varalle.
Jos vaikka saisin tämän aamuista paremman aamiaisen.
He sanoivat silloin, että minusta tehdään esimerkkitapaus.
Siitä kuolemanrangaistus, ja muutos elinkautiseksi.
Mutta mitä tuo esimerkkitapaus tekee tuomion jälkeen?
Kuinka vietät loppuaikasi? Tunnetko kokeneesi vääryyttä?
En tiedä, mitä tarkoitatte.
Pyyhitään siis ongelmat pöydän alle vaikka kissalla.
Omituinen sanavalinta. En ole kissa.
- Muistan sen. Et myöskään koira. - Pyydän anteeksi.
- Aloitetaanpa alusta. - Minkä alusta?
- Elämäsi alusta. - Minä synnyin, kuin kuka tahansa.
Minulla on tässä tunnustuksesi. Luen sinulle lausuntosi.
Se ei ole aito tunnustus.
Lakimiehet käskivät sanoa niin. Ja lisäksi lehtien luoma paine.
Ensi kertaa lehtimiehen nähdessäni - -
- ajattelin mahtaako äitiparka tietää, missä poika liikkuu.
Eivät tunnistaisi totuutta vaikka se törmäisi päin naamaa.
Kuka on Mary Whitney?
Se on kirjoitettu muotokuvasi ja tunnustuksesi alle.
"Grace Marks, alias Mary Whitney."
- Se ei ole kovinkaan näköinen. - Entä Mary Whitney?
Mainitsin nimen lennosta, kun McDermott alkoi syyttää minua.
Keksit nimen ihan päästäsi?
En suinkaan. Mary Whitney oli aikoinaan hyvä ystäväni.
Hän oli jo kuollut, enkä siksi uskonut hänen pahastuvan nimen käytöstä.
Hän lainasi välillä minulle vaatteitaankin.
Aina hyvin ystävällinen minua kohtaan.
Ilman häntä tarinani olisi kokonaan toinen.
Kertoisitko tarinasi, Grace?
Tunnustus ei sanojesi mukaan kerro oikeaa tarinaa. Kertoisitko?
- Minkä osuuden siitä? - Ihan alusta.
Tunnustukseni alku pitää kyllä paikkansa.
Olen kyllä kotoisin Pohjois-Irlannista.
Vaikka olikin mielestäni vääryys, että he kirjasivat:
"molempien syytettyjen olevan kertomansa mukaan Irlannista."
Se kuulosti rikokselta, vaikka syntyperän ei pitäisi olla rikos.
Vaikka on minua sen mukaan usein kohdeltu.
Mutta sukuni oli protestantteja, ja sehän muuttaa asioita.
Lähdimme Irlannista äkkipäätä.
Isäni oli englantilainen, ja Irlannissa asuessaan hän päätyi - -
- huonomaineisten protestanttien seuraan.
Erään protestanttimiehen talo poltettiin, -
- koska hän oli puolustanut katolilaisia...
Ylös vain. Vauhtia, pojat.
...ja toinen löydettiin pää murskana.
Lähdimme kiireellä.
Miksi Jumala antoi taakakseni tuollaisia varastelevia irlantilaisroistoja?
Maailma ei kaipaa enempää teidänlaisianne.
Teidät olisi pitänyt hukuttaa kuin kissanpoikaset.
Typerä nainen!
Michael, Claire.
Nosta se.
Voin tunnustaa ajatelleeni ilkeästi.
Kun olin saanut kaikki lapset koolle, ajattelin, -
- että saattaisin työntää pari heistä yli laidan.
Ei olisi niin monta suuta ruokittavana tai vaatteita pestävänä.
Voisin ehkä säästää heidät elämältä tämän miehen kanssa.
Mutta se oli vain ajatus, varmaan paholaisen tuotosta.
Tai pikemminkin isäni, koska siinä iässä yritin vielä miellyttää häntä.
Kolme korppia rinnakkain merkitsee kuolemaa.
En astu enää jalallani maihin.
Miksi sanot noin, äiti?
Tunnen sen luissani.
Ja niin siinä kävi.
Isäni vietti suuren osan matkasta viinasta sammuneena.
Myrskyjen ja meritaudin koetellessa häntä ei liiemmin näkynyt.
Mikä oli hyvä niin. Piinaa riitti ilman häntäkin.
Ajattelin Joonaa valaan vatsassa.
Hänen piti sentään kestää sitä vain kolme päivää.
Meillä oli vielä kahdeksan viikkoa edessä.
Ja Joona oli vatsassa yksinänsä.
Hänen ei tarvinnut kuunnella muiden valitusta.
Ei ollut tarkoitus järkyttää teitä.
Laiva oli lopulta vain liikkeellä oleva slummi vailla ginianniskelua.
Laivat ovat kuulemma parempia nykyään.
Avaisitteko ikkunan?
"Tulkaa luokseni ja nähkää Herran työt."
Hän muunsi meren kuivaksi maaksi, ja ihmiset kävelivät vetten päällä.
"Siellä me iloitsimme."
Matkustajien joukossa oli sekä katolisia että protestantteja.
Terveinä he olisivat kiistelleet ja tapelleet kuin viimeistä päivää.
Merimatka lienee Herran muistutus, että olemme kaikki lihaa, -
- ja kaikki liha on heikkoa.
Molempia ei voine vältellä.
Merellä ei turhia riidellä.
"Ja niin olet sinä meitä koetellut."
Vatsani, Grace.
Se ei ole koleraa, mikä on helpotus kapteenille.
Todennäköisesti kasvain.
Leikkaus olisi tarpeen selvyyden saamiseksi, mutta se tappaisi hänet.
Viedäänkö hänet kannelle raittiiseen ilmaan?
Olisi virhe liikutella häntä.
Minä ihan tukehdun tähän tunkkaiseen ilmaan.
Voi toista.
Tässä on viinaa, lääkkeeksi.
Sinun olisi hyvä itkeä, tyttöseni.
Hän on nyt taivaassa siunattujen kanssa, vaikka protestantti olikin.
Emme avanneet ikkunaa päästääksemme sielun ulos.
Ehkä sitä ei lasketa äitiparkasi viaksi.
Eihän täällä alakannella voi niitä edes avata.
En ole kuullutkaan moisesta tavasta.
Suudelkaa äitiä hyvästiksi.
"Näin laskemme ruumiin syvyyksiin, missä se hajoaa."
Ruumiin ylösnousemusta etsimään se jää, -
- ja tulevaa maailmaa Herramme Jeesuksen Kristuksen kautta.
Hän on tuleva muuntamaan surkean ruumiimme - -
- oman säteilevän kehonsa kaltaiseksi. Sillä niin Hän on säätänyt - -
"- ja on siksi pystyvä vallitsemaan kaikkea oman tahtonsa mukaan."
Mieti.
Teekannu hajoaa nyt, kun tyrskyt ovat tyyntyneet.
Tätini Pauline antoi sen meille juuri ennen matkaa.
Joku kai yritti varastaa sen, siksi naru petti.
Hän on ansassa, koska emme voineet avata ikkunaa.
Nyt hän on vankina täällä ikuiset ajat.
Seilaa edestakaisin tällä kammottavalla merellä.
Ymmärrätte, mitä kaikkea hullutusta voi tulla mieleen.
Olin siihen aikaan vasta tyttönen, tietämätön kaikesta.
Jatkaisitko, Grace.
Mitä tapahtui saavuttuanne perille?
Saavuimme Torontoon, ja siellä oli hyvinkin - -
- kaikenlaista väkeä eri ihonväreineen.
Se oli minulle aivan uutta.
Eikä koskaan tiennyt, mitä kieltä kuulisi.
Se oli kaiken kaikkiaan kuin Baabelin torni.
Aamiaista pöytään, senkin laiska noita.
Pian kävi ikävän selväksi, ettei isäni luonne parantuisi - -
- ilman äitiä sitä tyynnyttelemässä.
Mikä sinä kestää?
Tyhmä, ruma huora!
Anteeksi, Grace.
En ollut oma itseni.
En tiedä, mikä minuun meni.
En halunnut joutua sellaisen synnin valtaan, -
- vaikka pelkäsinkin hehkuvan vihan minut siihen lopulta ajavan.
Sinun on aika tienata oma leipäsi ja kantaa palkkasi kotiin.
Syöt minut ulos talostani, senkin kiittämätön lutka.
Pyysin vuokraemäntää hankkimaan sinulle työn.
Kuka katsoo lasten perään?
Katey.
Katey?
Niin. Ja nyt lähdet tienaamaan rahaa.
Ennen kuin läimin sinua korville niin että kuulo menee.
Sanoin palaavani huolehtimaan heistä.
Ja silloin tarkoitin sanojani.
- Anteeksi, mutta minua hieman väsyttää. - Ei ihme.
Jatketaan taas huomenna.
Voisitko ennen lähtöäni kertoa lisää Mary Whitneystä?
Mainitsit hänet.
Se veisi tarinani onnellisempaan osuuteen.
Ymmärrätte vielä, miksi käytin juuri hänen nimeään.
Vuokraemäntä takasi minulle työpaikan hienossa torontolaisessa talossa.
Olet kai Grace, uusi tyttö. Minä olen Mary.
Et saisi olla täällä. Vien sinut palvelijoiden sisäänkäynnille.
Matka taisi olla pitkä.
Raatineuvos Parkinsonia et juurikaan näe.
Mutta nähdessäsi saatat sokaistua.
Hänellä riittää kultaista solmioneulaa, nuuskarasiaa ja kellonvitjaa, -
- niin, että niistä saisi sulatettuna viisi kultakaulakorua.
Vielä sopivin korvakoruin.
Juustosämpylät tarjoillaan lämpiminä.
Tämä huone kaipaa vielä tarkempaa katselmusta.
Ja varmistakaa, että lounaan jälkeen on tarjolla neljä pulloa hyvää punaviiniä.
Hän on rouva Parkinson.
Hänen se raatimies pitäisi olla, hänessä on enemmän miestä.
Tämä on olohuone.
Heillä on kaksi poikaa.
Kumpikin opiskelee Yhdysvalloissa. Parempi niin.
Tässä on keittäjä Honey. Tässä Grace Marks.
Nyt näytän sinulle vuoteesi, eli omani.
- Agnes, Effie. Tässä Grace Marks. - Hei.
Effie on aika surumielinen.
Hänen sulhasensa karkotettiin Australiaan kapinan tähden.
Hän kuoli siellä.
Effie yritti hirttää itsensä essunnauhoihin, mutta ne eivät kestäneet, -
- ja hänet löydettiin sekavassa tilassa. Piti viedä hoitoon.
Mikä kapina?
Mikäkö kapina? Olet tosiaan vastasaapunut.
Se oli maalaisaatelistoa vastaan. He hallitsevat kaikkea - -
- ja pitävät maat ja rahat itsellään.
William Lyon Mackenzie johti kapinaa, mutta se epäonnistui, -
- ja niinpä hän pakeni naiseksi pukeutuneena jään yli Yhdysvaltoihin.
Hänet olisi voitu paljastaa useasti, mutta eipä paljastettu, -
- sillä hän oli hieno mies, joka puolusti tavallisia talonpoikia.
Paras olla puhumatta politiikasta. Paitsi ystävien kesken.
En tiedä politiikasta mitään, joten en ottaisi sitä puheeksi.
Oletko radikaali?
Älä kerro Parkinsoneille. He ovat kuulleet minusta toista.
Mutta isäni menetti maatilansa.
Hallituksen joukot polttivat talon, jonka hän rakensi karhujen häätämisen lomassa.
Ja kuoli piileskellessään talvisissa metsissä.
Äiti kuoli suruun.
Mutta aikamme koittaa vielä, me saamme hyvityksen.
Hänen katseensa huokui varmuutta.
Grace. Piilota palkkarahat ne saatuasi.
- Ompelin patjaani pienen taskun. - Palkkani menee suoraan isälleni.
Etkö sanonut hänen olevan juoppo? Et voi antaa hänelle palkkaasi.
Mutta entä lapset? Kuinka he pärjäävät?
Ei se veljiäsi ja siskojasi hyödytä.
- Hän vain ryyppää rahat. - Minä pelkään häntä.
Hän ei pääse sinuun käsiksi täällä. Ja jos yrittää, puhun tallimies Jimille.
Hän on iso mies, jolla on ystäviä.
Voit olla hyvin nuori ja tietämätön kuin untuvikko.
Mutta älysi voi silti loistaa, Grace Marks.
Tietämättömän ja typerän ero on, että tietämätön voi oppia.
Me tulemme vielä hyvin toimeen.
Huomenna pyydän Honeyta antamaan sinulle ennakkoa, -
- jotta saamme sinulle kunnon asun.
Anteeksi häiriö, tohtori Jordan.
Halusin kysyä, voinko tuoda teille jotain.
Ei tässä mitään, kiitos. Meillä oli tässä kesken...
Anteeksi, tohtori. Eikö tämä jo riitä?
Kyllä, totta kai. Olihan tässä yhdelle päivälle.
Jatketaanko taas huomenna?
Menin kaivolle, ja kääntyessäni näin McDermottin kiskovan Nancya pihalla - -
- apukeittiöstä pääkeittiöön.
Tämä oli noin seitsemän aikaan.
Sanoin McDermottille, etten olisi uskonut hänen tekevän sitä.
Hän sanoi, että oli parempi hoitaa se alta pois.
Oikeussalissa ja mielisairaalassa, jokainen suustani päässyt sana - -
- oli kuin poltettu paperiin, jolle he kirjoittivat.
Hän käski avata lattialuukun, jotta voisi heittää ruumiin kellariin.
Ja heti jotain sanottuani tiesin, etten voisi koskaan perua sanojani.
Mutta ne olivat vääriä sanoja...
Annoin hänelle valkoisen rievun ja seurasin häntä luukulle.
...koska kaikkea sanomaani vääristeltäisiin, -
- vaikka se olisi täyttä totta.
Mutta nyt minusta tuntuu, että kaikki sanomani on oikein.
Kun vain sanon jotain, mitä tahansa, -
- sinä hymyilet ja kirjoitat sen muistiin.
Tuntuu kuin piirtäisit muotokuvaani.
Piirtäisit vanhanaikaisella sulkakynällä.
Kuin sadat perhoset olisivat laskeutuneet kasvoilleni - -
- availlen pehmeästi siipiään.
Mutta tuon tunteen alla on toinen.
Kuin olisin täysin hereillä ja varuillani.
Kuin joutuisi yllättäen herätetyksi keskellä yötä - -
- jonkun käsi suun päällä. Nouset istumaan sydän tykyttäen, -
- eikä ketään olekaan paikalla.
Ja tämän tunteen alla on vielä yksi tunne.
Kuin minut revittäisiin auki.
Ei niin kuin ruumis revitään rikki.
Enemmän kuin persikka.
Ei edes rikki revitty, vaan oman kypsyytensä myötä hajoava.
Ja persikan sisällä on kivi.
Suomennos: Sami Siitojoki