Engang var det magiske kongerige Coventry belejret af Mørkets kræfter.
Mirandas og Arons tvillingedøtre blev født under krigen.
For at beskytte tvillingerne blev de separeret og skjult i en anden dimension.
Enogtyve år senere blev de genforenet.
De tog tilbage til deres fødeland for at besejre deres onde onkel Thantos.
Og destruerede Mørket for evigt.
-Mor! -Mor!
Mor!
Jeg vidste, I havde evnerne.
Eller gjorde de?
Aron, jeg savner dig.
Miranda.
-Er der nogen? -Miranda.
Miranda.
Lad os se på vejret.
Det bliver delvist overskyet.
Husk jeres vindjakker.
-Værsgo. -I får brug for...
Godmorgen Camryn. Har du sovet godt?
Nej.
Det overrasker mig ikke.
Du og din søster var vel sent oppe, fordi I snakkede og grinede.
I har sikkert meget at tale om.
Nej.
Min dobbeltgænger læste sit universitetskatalog
hele natten med lyset tændt.
Skolen er vigtig for Alex lige nu.
Hun har ikke haft dine muligheder, Camryn.
Mange lande har ikke fået de muligheder.
-Det hørte jeg godt. -Giv hende tid til at falde til.
Alt er nyt for hende.
-Tak. -Hr. Barnes,
har du spist færdig?
Lad mig gøre det.
Der er noget galt med Camryn. Hun tilbød at hjælpe.
Har du det godt?
Hvor morsomt.
Se engang. Jeg har øvet mig.
Lille skat?
Hovsa.
-Camryn Elizabeth! -Det må du undskylde.
Jeg ved ikke hvorfor, men det sker tit.
Hvad har du ellers øvet dig på?
Camryn, fortæl din far om bilen.
-Hvad er der med bilen? -Du må ikke blive sur.
-Hun har alle reservedelene. -Reservedelene?
Har du en trylleformular til at samle bilen igen?
Jeg prøvede at lave den omvendte formular.
Men så mistede jeg det andet dæk.
Jeg fandt det i swimmingpoolen.
-Har du mistet dækkene? -Nej. Et af dem er i swimmingpoolen.
Hører du efter?
Hvorfor er der ingen, der har skrevet trylleformularerne ned?
Jeg finder på alt selv ved at eksperimentere.
Og det går tit galt.
Resten af tiden får jeg en vision.
"En vision."
-Alex. -Alex?
Der er noget galt.
Hvad er der galt med Alex?
Alex!
Alex, har du det godt? Hvor er du?
Jeg er herinde.
-Hvad er dit problem? -Jeg så noget.
Det troede jeg i hvert fald.
Nu er jeg ikke sikker.
Du kylede mig ind mod væggen.
Jeg vidste ikke, det ville ske.
Jeg pegede på dig.
Mener du sådan her?
Blå er ikke min farve.
Nu er det.
Hvad har du ellers set?
-Har du givet mig en hale? -Ja.
Du får ører, hvis du ikke fjerner den igen.
Det er ikke min skyld.
Jeg vifter med halen, men jeg smiler ikke.
Kan du ikke sige undskyld?
Kan du ikke sige tak, Alex?
-Jeg redder dig ikke igen. -Det var en skygge.
-Er det rigtigt? -Ja.
-En elpære kan fjerne en skygge. -Umuligt.
-Hvad sker der? -Aner det ikke.
Jeg forstår det aldrig.
Velkommen til mit liv de sidste 21 år.
-Helt ærligt, Camryn. -Hvad er der galt?
-Jeg troede, jeg så... -Tak, Alex...
-Vil du ikke prøve... -Camryn Elizabeth,
du gør ikke din søster til et pelsdyr.
Det smager godt.
Tak, fordi jeg må bo her. Bare sig til,
-så tager jeg tilbage til Lucinda. -Alex, hold op med at takke os.
Du er en del af familien. Du kan blive så længe, du vil.
Universitetet ligger få kilometer herfra.
Jeg skal mødes med rådgiveren i dag.
Det er en drøm.
-Alex. -Alex.
Undskyld.
Jeg er bare så taknemmelig
for alt det, I gør for mig.
-Lad mig tage den. -Hvorfor? Mine hænder er ikke malet på.
Ingen så på din pande.
Du stiller mig i et dårligt lys.
Nej, det klarer du fint selv.
Så er det nok, mine damer.
Det tager lidt tid at vænne sig til det.
Men det vil snart virke helt normalt.
Intet her virker normalt.
En swimmingpool?
Tror du, det var en god ide at åbne en port under vandet?
Jeg har problemer med ørerne.
Du stressede mig.
Det er nok nu.
Jeg er tør.
-Hej venner. -Hej.
-Goddag. Har I det godt? -Ja.
-Er det pandekager? -Bare tag dem.
Vi er på officielt besøg.
Vil I tale lidt sammen alene?
Sæt jer der, hvor I ikke har dryppet.
Officielt besøg. Det lyder spændende.
Tager det lang tid? Jeg har et vigtigt møde om...
-20 minutter. -Det første
vi vil sige, er faktisk personligt.
-Siger du det nu? -Hvorfor ikke?
Mirandas stemme lød, som om det hastede.
Det sagde jeg jo, da vi stoppede,
-så du kunne skifte sko. -Og hvad nyttede det?
-De er helt ødelagt. -Jeg kunne ikke lide de sko.
Du ser lille ud med stor næse.
-Jeg synes ikke, hans næse ser stor ud. -Okay.
Venner!
Undskyld, men jeg er sent på den.
-Bare sig det. -Vi skal giftes.
Hvor vildt!
Tillykke.
Vi vil bede jer komme til brylluppet.
Det bliver beskedent og intimt.
-Ja. -Alle tror jo,
vi har været døde i 21 år.
-Så vi har få venner. -Ingen.
-Vi vil gerne komme. -Selvfølgelig.
Nu bliver jeg altså nødt til at gå.
Undskyld. Jeres mor sendte os...
-Hvad er det? -Jeg tegnede det i morges.
-Jeg aner ikke, hvad det er. -Din fars våbenskjold.
Vores far? Aron?
Jeg drømmer om ham hver nat.
Du tror vel ikke...
Nej. Aron døde den nat,
tvillingerne blev født. Det er en kendsgerning.
Han er død.
-Død? -Død?
Han er væk.
-Sagde... -Sagde han "død"?
Ja.
Miranda skal selvfølgelig
-se tegningen. -Miranda!
Vi skulle sige fra jeres mor, hun vil se jer nu.
Nu? Nej, ikke nu.
Du er en prinsesse med ansvar.
Jeg er ansvarlig for at komme til tiden på min første skoledag.
Jeg har ikke tid til at lege prinsesse.
Hvis du er prinsesse, leger du ikke.
Må vi gå med diadem eller krone? Er der en prins?
-Jeg vil gerne have en prins. -Hør nu, Deres Højhed.
Tag afsted uden mig. Sig til mor, jeg kommer,
-så snart jeg kan. Okay? Farvel. -Alex!
-Hvad? -Held og lykke.
Det skal nok gå.
Tak. I lige måde. Farvel.
Det gik ikke så godt.
En tvillingeheks er bedre end ingen heks.
Hvor er kærligheden lige nu?
Kan vi stoppe i den dimension,
hvor alt er lavet af sukker, og se på bryllupskager.
Hvorfor? Vil du se din ekskæreste?
-Tandlægen? -Ved du hvad?
Det var slut med Bob for over 23 år siden.
-Kommer du? -Jeg...
Jeg går gennem mit skab.
-Det skulle vi også have gjort. -Synes du?
Endelig.
Jeg blev urolig.
Jeg er glad for, du er i sikkerhed.
Sikkerhed? Hvad mener du?
Thantos og Mørket er væk, ikke?
-Ikke? -Jo. Ikke?
Men der er altid mere arbejde at gøre.
-Skal vi smutte? -Ja.
Derfor må du og din søster hjælpe jeres stakkels mor
med at beskytte sit kongerige.
Hvor er din søster?
Hun starter i skolen i dag.
Jeg studerer hjemme i år, så...
Så vi må klare os uden hende.
Jeg bad ellers udtrykkeligt om at se
-begge mine døtre. -Jeg sagde jo, hun ville bemærke det.
Jeg gjorde, hvad jeg kunne.
Det lyder da sjovt at beskytte kongeriget, men hvornår må jeg lege prinsesse?
-Lege prinsesse? -Ja.
Gå til bal, ride i karet, vinke...
Jeg vinker godt.
Hej.
Først må du lære at styre dine magiske evner.
Og gå ordentligt.
Illeana er din beskytter og lærer.
Jeg er en afslappet lærer. Vi kan sidde på græsset.
Bare dragerne ikke kommer.
Desire? Magdalena?
Vil I tage min datter med og klæde hende i prinsessetøj?
Bagefter skal du mødes med Illeana i konservatoriet.
Lad os starte med diademet.
Hvilket arbejde?
"Beskytte kongeriget"? Hvad taler du om?
Jeg vil ikke sige det, før vi er sikre...
Et væsen bevæger sig gennem Skyggelandet.
-Et ondt væsen? -Thantos? Er han stadig i live?
Hvis han bliver et menneske igen,
-angriber han tvillingerne. -Ja.
Brug en lysende trylleformular til at beskytte indgangene.
Mød mig så i dragehulerne. Hele slottet skal gennemsøges.
Skal jeg insistere på, Alex kommer til Coventry?
Skal jeg tigge og bede hende på mine grædende knæ?
Nej, måske er hun sikrere i sin egen dimension lige nu.
Og vi troede, vi kunne få fri.
Det føles, som om vi kun lige har besejret Mørket.
-Tilbage til arbejdet. -Ja.
Jeg troede faktisk, vi endelig kunne
-koncentrere os om os. -Hvad? Vi var i eksil i 21 år.
Var det ikke tid nok?
STUDENTERFORENINGEN
WAVERLY UNIVERSITET
Hvorfor siger du ikke hej?
-Hej. -Hvorfor er du sådan?
Hvad mener...
Hej. Det må du undskylde.
Det var bedre.
-Hej. -Det har du vist
allerede sagt.
Ja. Okay.
Jeg bliver nødt til at finde McGregor Hall.
Jeg skal til en forelæsning om renæssancedigtere.
Ovre på den anden side.
Det er godt, du er mere åben.
Jeg har aldrig set dig uden for kunstinstituttet før.
-Kunstinstituttet? -Ja. Vi ses.
Nu forstår jeg det. Du har misforstået det hele.
Måske. Må jeg ringe til dig senere?
-Jeg kan godt lide dit nye hår. -Mit nye hår?
-Vi ses, Cam. -Vent!
Jeg er ikke Cam.
Det har du ret i.
-Hej. -Jeg vidste, det var dig,
da du gik ind på campus. Camryn ville aldrig
gå i de jeans.
Selv om du ser vildt sød ud i dem.
Vi er enæggede tvillinger, Beth.
Jeg prøvede at sige det.
Du havde så travlt med at flirte, at du ikke præsenterede dig.
Hvem er han?
Marcus Warburton, din søsters ekskæreste.
Med streg under "eks".
Hun slog op med ham for to uger siden.
Vi taler ikke med ham mere.
Slog hun op med ham?
Men han...
ved så meget om universitetet.
Der er McGregor Hall. Han havde ret.
Jeg siger ikke noget til Camryn.
Men jeg sender hende en detaljeret sms.
Det er det, jeg mener.
Tryllebøger!
Det hele er skrevet ned.
Det ser ikke svært ud.
Tak.
Det er sværere, end det ser ud.
Det gør ingenting. Værsgo.
Undskyld.
Du gør dig for meget umage.
Visualiser det, du vil gøre.
Lad det flyde gennem dig.
Er du klar?
-Tak. -Det var så lidt.
Jeg kunne godt have brugt dig i går i mine forældres garage.
-Jeg hedder Demetri. -Er du prins?
Jeg undgår helst titler.
-Jeg hedder Camryn. -Vi ved, hvem du er.
-Velkommen til Coventry. -Tak, Deres Høj... Demetri.
Jeg må hellere finde Illeana. Hun leder sikkert...
Det bliver svært: Jeg bruger hænderne, når jeg taler.
Du skal bare vænne dig til det.
Jeg skal nok rydde op.
-Tak. -Det var så lidt.
Farvel.
TRYLLEBØGER FOR DUMME PIGER
Demetri, ikke?
Se.
Væggene bevæger sig.
Prinsesse Camryn.
-"Jeg undgår helst titler?" -Jeg kan da godt tale med hende.
Men du har lige overtrådt 1.400 love.
-Jeg troede ikke, hun var sådan. -Nej. Hun kan vist lide mig.
Hvad sker der, når hun opdager, du ikke kan trylle og arbejder i køkkenet.
Alex. Vent.
Jeg håbede, jeg ville se dig igen.
Det var en kæmpe misforståelse.
Jeg ved, det lyder...
Du kaldte mig Alex.
Det er det, du hedder, ikke?
Har Beth talt med dig?
Hun taklede mig i kantinen.
Men jeg kunne mærke, du var anderledes.
-Det er ikke kun håret. -Min søster
er vist meget populær.
-Ja. -Jeg er allerede blevet
inviteret til syv fester og til at gå i byen to gange.
Hvorfor ikke en tredje gang?
-Vil du med ud og spise? -Hvad?
Det er en meget dårlig ide.
-Okay. -Ja.
Hvis det gør en forskel, slog din søster og jeg op,
fordi vi ikke havde noget til fælles.
Det gør ingen forskel.
Men jeg vil gerne låne dine notater.
-Vi ses. -Okay.
Alex! Vent!
Må jeg følge dig hjem?
Vi har leget den leg to gange nu.
Jeg ville bare beskytte dig.
Camryn tilgiver mig aldrig, hvis der sker dig noget.
Okay.
-Kunne du finde vej? -Ja. Tak.
Jeg er sikker på, det var her...
Jeg har brug for hjælp.
Åh Gud.
Åndssvage trylleformular.
-Nu er der kun tre tilbage! -Hjælp!
Hvad laver du? Du skulle jo vente på mig.
-Jeg kedede mig. -Bare du var startet
med noget nemmere.
Hvor svært kan det være at gå gennem væggen?
-Det er ret nemt. -Få mig ud.
-Har du nogle ideer? -Nej.
-Om det her? -Ja.
Nej.
Nej. Ingen.
Vent. I må ikke gå.
-Glem det. -Hvad?
Sådan.
Hold op.
Undskyld.
Okay.
Lad os prøve en nudel...
Nej. Sidst sad hovedet ikke rigtigt.
Hej. Prinsesse Camryn
Første dag.
Jeg besejrede Mørket.
Dejligt vejr, ikke?
-Skynd dig. -Gå tilbage.
Jeg skal nok gøre det.
-Hvad mener du? -Du gør det altid.
-Du kan ikke... -Kan jeg ikke?
-Nej. -Giv mig en chance.
-Ellers lærer jeg det ikke. -Prøv.
-Trylleformularekspert. -Bare prøv.
-"Jeg tryller bedst". -Hvordan gør du?
-Vil du se? -Ja.
Okay.
Lad være at flytte rundt på flere lemmer, før vi kommer tilbage.
Engang mistede jeg min albue i to uger. Jeg måtte efterlyse den.
Vent. Hvor skal I hen?
I skal lære mig at trylle.
Det skal vi nok. Vi skal bare ordne noget først.
-Er der noget galt? -Nej, ikke rigtigt.
Der er en mørk kraft, der lurer.
-Til enhver tid... -Bryllup.
-...kan der ske dig... -Bryllup.
-Vi skal planlægge brylluppet. -Skal vi?
Ja, vi skal.
Godt, for vi har en masse, vi skal nå. Gæstelisten...
-Vi kommer igen. Pas på. -Menuen.
Hvad med fondue? Vis kærligheden med ost.
-Jeg mente ikke... -Der er noget galt.
-Så røg hendes arm. -Hun kom på museum.
Hun smuldrer.
Hallo?
Er der nogen?
Artemis.
-Værsgo. -Tak.
Sidder Marcus stadig...
på den anden side af gaden og stirrer på huset?
Ja. Meget mærkeligt.
-Se, hvad jeg har fundet. -Min løn er for lav.
Jeg henter en sandwich til dig.
Og så går jeg over og giver ham en.
Hvad har du gjort ved ham?
-Ingenting. -Er du sikker?
-Jeg har ikke gjort noget. -Skidt med det.
Det mest utrolige...
Hvilken dreng?
Marcus fulgte mig hjem. Han sidder udenfor.
Fulgte min Marcus dig hjem fra skole?
Ja, men der er ikke sket noget.
-Han inviterede mig ud. Jeg sagde nej. -Inviterede min Marcus dig ud?
Din Marcus? Slog du ikke op med ham?
Jo.
Han er helt ude af sig selv.
-Det kan jeg se. -Glem det.
Jeg har mødt en prins.
-Er det rigtigt? -Ja. Demetri er sød.
Vi er på fornavn.
Titlerne er ikke så vigtige for os. Jeg har haft en genial dag.
-Ved du hvad? -Camryn.
Det var en mærkelig dag. Mor var bekymret.
Illeana og Karsh opførte sig sært.
-Camryn. -Hvordan
-Camryn. -Det er, som om...
-Camryn. Hvad har du fundet? -Hvad mener du?
Da du kom, sagde du, du havde fundet...
Se!
Den dukkede pludselig op.
Bogstaveligt talt.
-Det er vores fars våbenskjold. -Ja.
Så er det sandt.
Det er et tegn.
Han er i live.
Jeg tror, vores far stadig lever.
Hvad mener du?
Jeg har skrevet en masse historier,
hvor han beder os om hjælp.
-Dine historier går altid i opfyldelse. -Netop.
Jeg ville sige det, når jeg var sikker.
Hvor er han?
Han sidder fanget i Skyggelandet.
Kom.
-Det må Miranda høre. -Det må Miranda høre.
Her. Nej, der!
Nej.
-Illeana! -Karsh!
-I er i sikkerhed. -Hvad er der galt?
Thantos er vendt tilbage.
Er Thantos vendt tilbage?
Thantos er vendt tilbage.
Men vi ødelagde Mørket. Hvordan kan Thantos være i live?
Vi gjorde det af med ham med lys og kærlighed.
Et vredt skrig senere var det slut med Thantos.
Da vi ødelagde ham, lykkedes det ham at klamre sig til livet i Skyggelandet.
Skyggelandet?
Det eksisterer.
Jeg har fornemmet et mørkt væsen i Skyggelandet på det sidste.
Nu er jeg sikker på, det er Thantos.
I eftermiddags blev en af mine tjenestefolk angrebet i Nordtårnet.
Hvor frygteligt.
Nordtårnet. Det kunne have været mig.
Hun mener: "Hvor frygteligt. Har han det godt?".
Det var underforstået.
Han overlever.
Men hans skygge har det ikke så godt.
Hans skygge?
-Lever skyggerne adskilt? -Ja.
Thantos skjuler sig i skyggernes verden.
Han planlægger at vende tilbage.
Bare vi ikke kommer for sent.
"For sent"?
Hvad mener hun?
-Det er slut med dem. -Ja.
Det er for sent at undgå, han får sin menneskelige form igen.
Hvad sker der så? Det er ikke godt, vel?
Jeg ved, det bliver slemt.
Hans mål er at ødelægge jer to.
Ja.
Det lyder slemt.
Hvis Thantos kommer tilbage,
bliver det svært at stoppe ham igen.
Vent.
Jeg så det stå over dig i morges.
Ikke en mand.
Men en mands skygge.
-Thantos har været i vores hus. -Nej.
-Jo. -Nej.
-Jo. -Hvis han rejser mellem to verdener,
er han stærkere, end vi frygtede.
Hvorfor taler du om skygger?
-Det var ikke i Skyggelandet. -Jo.
I er desværre stadig de eneste, der kan stoppe ham.
Hvorfor os?
Hvorfor kan de ikke pege i stedet?
-Det er ikke en kritik. -Forstået.
Du har ret. De gør aldrig noget.
Det er kritik.
Om to dage vil solen og månen stå perfekt over for hinanden.
En solformørkelse?
Så vil I begge være stærkest.
Jeg vil gerne giftes under en solformørkelse.
Din mor kan ikke komme om to dage.
Kan vi ikke nok?
-Nej. Jo. -Er du sikker...
De skal udføre besejringsformularen.
Det kan de umuligt gøre.
De øver sig stadig i at gå gennem vægge.
-Jeg begik en fejl. -Hun sad fast
-i væggen. -Vi har ikke noget valg.
-De er ikke klar. -Så gør dem klar.
Må vi ikke selv bestemme, om vi vil
-udføre besejringsformularen? -Enig.
-Hvad er det? -En kraftfuld formular,
som vil ødelægge alt, skjuler sig i Skyggelandet.
Hvis vi siger den trylleformular, besejrer den også fars skygge.
Det kan vi ikke gøre.
Hvad siger du?
Jeg fandt den i Nordtårnet. Det var fars, ikke?
Jeg tror, han vil kommunikere med os. Han er i live.
Jeg tror, han er i skyggelandet.
Jeg er ked af det.
Jeg ved, I ikke vil tro på det. Men jeres far er væk.
Han kommer ikke tilbage.
Jeg har gennemsøgt Skyggelandet i årevis.
Han er der ikke.
-Men mine historier og drømme... -...har Thantos skabt.
Månen er halvt i mørke.
Han bruger din forbindelse til Skyggelandet.
Hvad med Arons ring?
Kun Thantos kan have Arons ring.
Han tog den fra ham, da han dræbte ham.
Det er ikke Thantos.
Det er vores far, Aron.
-Han har brug for os. -Nej. Vi har brug for jer.
I må tro mig.
Jeg regner med dig og din søster.
Coventrys fremtid afhænger af jer.
Hvordan klarede de sig uden os?
-Gør jer klar til at trylle. -Ja, min dronning.
Nu skal I høre.
Det vigtigste ved besejringsformularen er at finde de rette proportioner.
Det er en fin balance.
Okay.
-Hold da... -Hjælp mig.
I skal bruge en del af solen og månen i samme størrelse.
-Tag bogen. -Det ordner jeg.
Sæt dig.
Okay.
-Som jeg sagde... -Hvad?
Det vigtigste ved besejringsformularen
-er... -Skal vi ikke bare
gøre det?
I stedet for at snakke om det.
Ellers risikerer vi at gøre flere landsbyer til æsler.
-Jeg har jo sagt undskyld. -Var det et tilfælde,
det var min mors landsby?
Undskyld. På en måde.
Tag hinanden i hænderne. Så starter vi.
Husk, det vigtigste er balancen.
Lige dele sol og måne.
-Ja. -Varmt og koldt.
De har fattet det.
Er du klar?
Jeg er klar.
-"Solens magt..." -"Og månens kraft..."
Det er min yndlingsdel.
"Foren jer."
"Åbn døren til Skyggelandet."
Det var genialt.
Hvordan gjorde vi...
Måske lidt for meget sol.
Alex, prøvede du overhovedet?
Ja. Nej. På en måde.
Jeg synes ikke, vi skal gøre det.
-Det sagde mor jo. -Det ved jeg godt.
Men jeg er uenig.
Det er lige meget.
Jeres mor har bedt jer gøre det, fordi det er nødvendigt.
Okay. Lad os starte besejringen.
Hvorfor prøver I to ikke igen?
Så går vi ind og...
skifter tøj.
-Det må I undskylde. -Ja.
Jeg er overrasket over, du stadig er her.
-Hvorfor det? -Jeg troede,
du ville tage hjem.
Hvor er kareten og den hvide hest?
De er omme bagved.
Mor har brug for os.
Os begge.
Jeg kan ikke gøre det uden dig.
To halvdele af en hel.
Tvillingehekse.
-Seje tvillingehekse. -Seje tvillingehekse.
Okay.
"Solens magt..."
-"Og månens kraft." -"Foren jer."
Koncentrer dig.
Al vores energi og koncentration skal...
Demetri!
Dyb koncentration.
Demetri!
Cam! Cam!
Demetri!
-Hej. -Hej.
-Jeg ville ikke forstyrre jer. -Det gjorde du ikke.
-Vi legede bare. -Ja.
Vi ville redde kongeriget.
Alt det gode.
-Demetri, det er min søster. -Alex.
-Det er mig en fornøjelse.
-Det er min prins. -Det har jeg fattet.
Hvad?
Demetri er dygtig til at reparere ting.
Se.
Cam!
Vis hende det.
Du må hellere vise hende det.
Jeg vil ikke tage æren.
-Okay? -Okay.
-Er han ikke genial? -Jo.
Jeg må hellere lade jer redde verden.
Men jeg tænkte på...
Må jeg vise dig rundt i haven?
Genialt. Jeg mener: "Ja".
Ja tak.
Der er du.
Må jeg få noget te?
Må jeg få en kyllingesandwich uden skorpe?
Og oliven. Jeg elsker oliven.
-Hvad så? -Den kommer med det samme.
Hvor er dit forklæde?
Disciplinen er sørme blevet ringere.
I må også hellere bestille noget.
Vi skal arbejde sent.
Er du ikke prins?
Nej.
Undskyld.
Hvad er dit problem? Løb efter ham.
Nej. Han arbejder jo.
Lad os prøve trylleformularen igen.
Du er umulig.
Demetri!
-Deres Gudelighed -Demetri.
-Prinsesse Artemis. -Prinsesse Alex.
Hold op med det.
Jeg er ked af det. Du må ikke være sur.
Jeg løj ikke. Jeg sagde ikke sandheden...
-Men jeg løj ikke. -Bare rolig.
Vi er ikke sure.
Jeg ville bare imponere hende.
Så hun blev forelsket.
Du kan godt være imponerende som tjener.
Jeg gjorde rent før...
også på toilettet... i to sommerferier.
-Er det rigtigt? -Ja.
Jeg havde ikke noget valg.
Arbejdet definerer ikke den, man er.
Det gør dine forældres status.
Nej.
Er du virkelig prinsesse?
Jeg har ikke vænnet mig til det. Jeg skal nok blive
mere arrogant og næsvis.
Camryn...
Hun er vild med dig.
Så du skal ikke give op.
Okay.
Må jeg bede dig om noget?
-Selvfølgelig. -Må jeg låne lidt af din magi?
Hvad mener du?
Hvorfor det?
Jeg vil gøre noget særligt for Camryn.
-Har du ingen magi selv? -Nej.
Jamen så...
-Hvad skete der? -Går det?
Det var Thantos.
Han ville overtage Demetris skygge.
-Hvor er han nu? -Han er derinde.
-Hvor? -Derinde.
Der?
Han er derinde.
Hvad skulle jeg ellers gøre?
Han ville låne min magi og imponere Cam.
Kun Thantos ville bede om det.
I Coventry har alle magiske kræfter, ikke?
Det er desværre ikke helt rigtigt.
Jeg har brug for en kiropraktor.
Da din far blev dræbt, mente din mor,
magien kun skulle gives til dem, der bedst kunne styre den.
Som den kongelige familie og jeres beskyttere.
Det er os.
Tog de alles magi?
Det er frygteligt uretfærdigt.
Alex, du forstår vist ikke...
Jeg forstår udmærket...
Bare tag din tid med den sandwich.
Cammie!
Har du set Alex? Da jeg stod op i morges, var hun væk.
Cammie! Jeg var virkelig bekymret!
Jeg har skrevet til dig hele morgenen.
Undskyld. Jeg havde ingen forbindelse.
-Har du set hende? -Hvad?
Tvilling to sidder i cafeen med Marcus.
Jeg har sendt dig billeder.
-Hun er utrolig. -Ja.
De sammenligner notater.
De fniser ikke. Stryger ikke håret tilbage.
Hun er virkelig dårlig til det.
Tak. Du er en god ven.
Du svarede ikke på mine beskeder.
Jeg har vabler.
Det vil jeg ikke forklare dig.
-Jeg prøver jo. Okay? -Okay. Jeg må hellere gå.
-Farvel. -Vi ses.
Han må sige til hende, hvad han mener.
Det har du ret i.
Jeg synes, jeg er bedre end alle andre.
Og jeg bruger ikke hårbalsam.
Hold da op.
Hej Marcus. Det er mig igen. Alex.
Det kan jeg se.
Skulle du ikke hjem og læse?
Skulle jeg?
Nå ja, det er bøger, der er skrevet af døde mennesker.
Før jeg går, vil jeg lige spørge:
Min kønne søster Camryn, som du kom sammen med...
Hvad synes du om hende?
Hvorfor spørger du om det?
Hun er sjov.
Hun kan være lidt kedelig og egoistisk.
Jeg er ikke egoistisk.
Det sagde jeg ikke.
Hej Marcus og Alex.
Undskyld.
Hvad taler I om?
Er mine sko ikke pæne?
Sådan ville jeg da ikke sige.
Det virker kun, hvis skoene er pæne.
Det er dine sko.
Hvad laver du her? Vi skal lave lektier.
Jeg lever mit liv. Jeg er så træt af det sted.
Jeg går nu.
-Vi ses. -Farvel, Marcus.
Farvel, Marcus.
Hvad er dit problem? Stoler du ikke på mig?
Nej. Når jeg ser den anden vej, kaster du dig over ham.
-Hvorfor skulle jeg stole på dig? -Du burde vide,
jeg aldrig vil såre dig.
Det ved jeg godt.
Jeg slog ikke op med ham. Han slog op med mig.
Jeg ville bare ikke ydmyges.
Det er jeg ked af, Cam.
I det mindste ved jeg hvorfor.
Han sagde, I ikke havde noget til fælles.
Synes du, jeg er egoistisk?
En rigtigt egoistisk person ville ikke flygte fra Coventry,
som jeg gjorde.
Hvad vil du gøre? Hvis du tror, far stadig lever...
Det tror jeg ikke, Camryn. Jeg ved det.
Hvorfor kommunikerer han kun med mig?
Han gav mig ringen.
Og tegningen.
Du tegnede hans våbenmærke. Har du det stadig?
I min rygsæk.
Sekshundrede billeder af Marcus... Her er det.
-Det er slottet. -Og hvad så?
Jeg har aldrig set de døre før.
Vi må skynde os til Coventry.
Skynde os?
-Camryn. Lad være. -Bare rolig.
Jeg har øvet mig.
Camryn!
Cam... det ligner ikke Coventry.
-Er du sikker på, vi er i Coventry? -Selvfølgelig er vi det.
Jeg kan ikke køre fremad.
Det virkede.
Det overrasker mig ikke.
-Er du sikker på, det er her? -Ja.
Det ser sådan ud.
Bortset fra murstensmuren.
Måske har de renoveret.
Det er ikke en dårlig ide.
Alex?
Alex? Husk, jeg ikke kan gå gennem mure.
Illeana...
Jeg kan ikke lide det.
Hvorfor har de mon bygget muren?
Jeg vil vide, hvad årsagen er.
-Bliv ved siden af mig. -Vent.
I skrækfilm går en dum pige altid ind i et klamt hus,
selv om der står "Ingen adgang" på skiltene.
Mens publikum skriger: "Du må ikke gå ind".
-Ja? -Det er dig.
Hvad var det?
Ingenting. Bare en skygge.
Jeg tror, vi er i sikkerhed her.
Hej.
Skal I ikke øve jer på en trylleformular?
Øh...
Vi gik bare lidt rundt på det nye slot...
-Ja. -Jeg synes ikke,
I har badeværelser nok.
Nej.
Cam har tegnet en tegning.
Jeg tegnede, da jeg var på jeres alder.
-Synes du ikke, det er mærkeligt? -Nej, det er helt naturligt.
Thantos er ikke dum.
Han prøver at snyde jer.
Det er fars kontor, ikke?
Jo, det var det.
Det var hans yndlingsrum på slottet.
Alt står, som han forlod det.
Hvordan var han?
Du fortæller aldrig om ham.
Hvad skal jeg begynde med?
Han var sød og sjov...
og stærk.
Jeg var på jeres alder, da vi mødtes på vinterfestivallen
Vi dansede hele natten.
Bagefter sagde han,
han ville give mig en gave til evigt minde.
Jeg måtte få, hvad jeg ville.
Hvad bad du om?
En stjerne fra den nordlige himmelkugle.
Det er en ægte stjerne.
Flot gave.
Jeg har aldrig fortalt det før.
Det var vores hemmelighed.
Det er ved at blive sent.
-I må hellere tage hjem. -Farvel.
Jeg vil sove bedre, hvis jeg ved, I er i sikkerhed i jeres dimension.
Jeg ved, du kæmper indvendigt.
Det var ikke Thantos, der kom til mig.
-Det var far. Jeg ved det. -Det tror du.
Men du må stole på mig.
Okay.
Undskyld.
Jeg har ikke noget valg.
Jeg er sikker på, de har det godt.
De kommer nok snart hjem.
-Glem det. -Det kan jeg ikke.
Jeg kan ikke bare...
Er der ingen telefoner i trylleland?
-Undskyld. -I går fløj du gennem swimmingpoolen.
-Du har ikke engang ringet. -Jeg fløj gennem skabet.
Din mor har været så bekymret.
Din mor har det fint.
Din far tømte swimmingpoolen.
Jeg kan ikke kommunikere mellem dimensionerne.
Du kan sende sms'er, downloade og tale i telefon samtidig.
Han kan ikke lave flere ting ad gangen.
Jeg kan høre dig.
Vi er glade for, I er kommet helskindet hjem.
Var det sjovt?
-Ja. -Det var super.
-Genialt. -Vildt sjovt.
Det var fantastisk.
Er der noget, I ikke siger?
Nej.
Tror I, vi bliver skræmt fra vid og sans?
Tror I, jeres fars hoved vil eksplodere?
Ja.
Okay.
Sov godt.
-Er det det hele? -Ja.
-Godnat, far. -Godnat, hr. Barnes.
-Alex. -Ja?
Du må gerne kalde mig "far".
Tak. Men jeg synes, det fungerer fint.
Udmærket.
-Hvor skal du hen? -Vi har glemt bilen.
-Hvad hvis de er i live begge to? -Hvem?
Aron og Thantos.
Måske har far også siddet skjult i Skyggelandet.
Hvad? For længe?
Jeg ved, det er længe siden. Men jeg skrev det i min historie.
"Far var svag. Det lykkedes ham at flygte fra Thantos.
Han har levet i Skyggelandet lige siden.
Han har våget over os".
Alle siger, jeg har kundskabens gave.
Jeg ved, vores far lever.
Jeg vil ikke forhindre os i at møde ham
ved at sige en dum forbandelse.
Tror du ikke, det er ønsketænkning?
-Du har altid ønsket dig en far. -Det er ikke sandt.
En lille smule?
Det er bare så...
Alex?
Kanelkager!
-Alex? -Kanelkager!
Kanelkager!
Er der nogen?
Hvis du er Thantos, er jeg ikke bange for dig.
Men hvis du er min far...
hvis det virkelig er dig...
Vi har ikke så meget tid.
Giv mig et tegn.
Det er dig.
Miranda! Miranda!
-Jeg kaldte på dig. -Det hørte jeg. Har du det godt?
-Hvad er der sket? -Aron er her.
På slottet. Han sidder fanget i Skyggelandet.
Jeg ved, du vil sige, det var Thantos.
Men jeg bad om et tegn, og han tegnede en stjerne.
En stjerne?
Det gav han mor, den aften de mødtes. Det var deres hemmelighed.
En stjerne? Hvor romantisk.
-Synes du ikke, jeg er romantisk? -Nej.
Lidt. Du gav mig et insekt.
-Du samler jo på dem. -Du giver mig...
Det er en god nyhed. Hvorfor er du ikke glad?
-Vi ved, hvor han er. -Så er det nok.
Jeg vil ikke høre mere om din far.
Jeg skulle ikke have fortalt dig den historie.
Hvorfor vil du ikke tro på, det er muligt, han er i live?
-At de begge er i live. -Måske er det rigtigt.
Måske er de begge derude. Vi må stadig sige forbandelsen.
Hvad? Nej.
-Hvordan kan du sige det? -Jeg kan ikke risikere, at Thantos
får sine kræfter igen. Så vil hverken I eller folk i Coventry være i sikkerhed.
-Men far... -Han ville bede os gøre det.
Nej, det ville han ikke. Det ved jeg.
Du sagde, besejringsforbandelsen vil ødelægge alt i Skyggelandet.
Alex, jeg prøver at gøre det, der er bedst.
Gør du?
Mente du også, det var bedst at fjerne folks magiske kræfter.
Alex.
Ja, det gjorde jeg. Dengang.
-Du og din søster... -Ti stille.
Du er ligeglad med os.
Du er ligeglad med Aron.
Du tænker kun på dit kongerige.
Ved du hvad? Bare behold det.
Jeg tager herfra, når jeg finder en dør.
Se der.
-Der er sørme en dør. -Alex.
Solformørkelsen er her næsten. Vent.
Akavet.
Ja.
En dag vil hun forstå det.
Vi har kun lidt tid tilbage før solformørkelsen. Hvor er Camryn?
Hjemme hos sine andre forældre.
Mor. Den anden mor.
Hun er ikke her.
-Vil I finde hende? -Ja.
Bed hende tale med sin søster.
-Vi skal bruge dem begge. -Vi går i gang.
Må jeg skifte sko på vejen?
-De passer da fint sammen. - Skal jeg tale med hende?
-Hvorfor skal jeg tale med hende? -Du er hendes søster.
Hun vil lytte til dig.
Har I nogensinde mødt Alex?
Hun er dårlig til at lytte og være søster.
Hun har taget min lipgloss.
Hun er en lille...
-Der er den. -Camryn, vi har ikke meget tid.
Hvis Thantos bryder ud af Skyggelandet, er vi forsvarsløse.
-Men Miranda... -Miranda er stadig for svag
-efter sin sidste kamp med Mørket. -Og for stolt til at sige det.
Solformørkelsen er vores eneste chance.
-Og Coventry... -Coventry regner med mig.
Jeg ved det godt.
Jeg vil gerne hjælpe og gøre det rette.
Men jeg ved ikke, hvad det er.
Det tror jeg, du gør.
Du er prinsesse af Coventry.
Du må gøre noget.
Du må handle. Regere.
Måske troede du ikke, det var sådan at være prinsesse.
Men det er det.
-Ærligt, men kærligt. -Tak.
-Du har ret. -Ja.
Det er ikke, som jeg troede....
Jeg kan lide det.
Jeg kan lide at have ansvar, især når mit liv
-giver mening. -Hvad med diademet?
Jeg elsker mit diadem.
-Vil du hjælpe? -Jeg vil gøre mere.
Jeg tager hende med.
Ønsk mig held og lykke.
Vent. Lad mig gøre det. Jeg tager den næste dør væk herfra.
Sådan tilkalder man en port.
Den står på min fod.
-Hvad laver du? -Stop.
-Jeg... -Ved du hvad?
Hvis din far virkelig mener...
Hvorfor løber du væk fra mig?
Skaber du kaos i tvillingebyen?
Det er ikke min skyld. Camryn beder Alex tage et sted hen,
og det vil hun ikke.
Vent et øjeblik. Alex skal nok tage med.
Min Cammie opnår altid, hvad hun vil.
Ikke altid.
Lad mig skære det ud i pap for dig.
Du har ingen situationsfornemmelse.
Der er noget helt galt, hvis du tror, du er fornuftig.
Lader du, som om der ikke er noget galt?
-Hvordan vil du så hjælpe far? -Du er da ligeglad, Camryn.
-Nej, jeg er ikke, i modsætning til dig. -Forklar mig det.
Jeg bliver.
Jeg vil finde ud af sandheden.
Jeg ved, hvad sandheden er.
Hvad laver du så her?
Hvis jeg kendte sandheden, som du siger, du gør,
ville jeg gøre alt for at hjælpe ham.
Fint. Hvad skal jeg gøre?
Aner det ikke. Andet kan jeg ikke sige.
Det gør ingenting.
Du har ret.
-Mener du det? -Ja.
Tager du med mig?
Ja, også hvis du ikke vil have det.
Det vil du gerne, ikke?
-Så du det? -Hvad?
Netop.
-Vi ses. -Ja.
Okay.
"Magi til at gå gennem vægge."
Det er for sent.
Hvor er du?
-Hvor er han? -Alex. Vi har kaldt,
tigget og råbt.
Det, du tror, du så, er her ikke.
Hvad skal jeg ellers gøre?
-Far, du må hjælpe mig. -Vi må afsted.
-Solformørkelsen begynder snart. -Nej, Cam...
Jo, vi bliver nødt til at gøre det.
Kun sådan kan vi stoppe Thantos.
Det skal nok gå. Bare vi er sammen.
Det er vores eneste...
Jeg blev lidt bange.
Det er en tryllebog.
Jeg er stadig bange.
Han er her. Han vil fortælle os noget.
FRIHEDSFORMULAREN
Det er en frihedsformular.
En trylleformular til at frigøre ånder, der er fanget i Skyggelandet.
Nej, Alex. Jeg ved, det er Thantos. Lad os gå.
"Solens magt og månens kraft".
Det er næsten samme trylleformular.
Hvad er det sidste af besejringsformularen?
"Besejre vores fjender i Mørket."
Prøv at se.
Det er den eneste del, der er anderledes.
"Befri vores venner fra Mørket".
Vi må ændre den sidste linje.
-Det er min linje. -Det ved jeg godt.
Kun du kan gøre det.
-Hvorfor er det altid mig? -Du bliver nødt til det.
-Det er et tegn. -Jeg må tale med Miranda.
Det kan du ikke. Vi kender hendes svar.
-Hvad laver I her? -Solformørkelsen starter nu.
I må ikke komme for sent.
-Lad os tale med Miranda. -Jeg kender dig.
-Du vil gøre det rette. -Kom så.
Jeg ved...
-Skyggerne besejrer ikke sig selv. -Kom. Lad os gå.
Jeg er dødtræt af at lede efter jer.
Om under et minut...
Vi er her.
Ja. Tak.
-Jeg vidste, jeg kunne regne med jer. -Okay. Lad os gå i gang.
Coventrys skæbne ligger i jeres hænder.
Hvis I ikke fandt...
Vi må ikke stresse.
Den vej. Til højre.
Kan vi... nej... du...
Du må gå den vej. Sådan her.
-Vent. -Nej.
-Nej? Er det den vej? -Skynd jer!
Det skal være perfekt! Vi får ikke en chance til.
Bare tag det roligt.
Miranda. Solen!
Tak. Jeg ved det godt.
-Bare træk vejret. -Kom.
Jeg elsker en god solformørkelse. Bare det var vores bryllup.
Det er så romantisk.
-Er det popcorn? -Hvad?
Synes du, det er passende?
-Hvad med lakrids? -Gå tilbage.
Nu skal vi besejre det onde en gang for alle.
-Har I det godt? -Jeg har det fint.
-Jeg er lidt nervøs. -Jeg har det også fint.
I gør det rigtige.
Det ved jeg godt.
I skal nok klare det. Er I klar?
"Solens magt..."
"og månens kraft..."
"Foren jer i vores forsøg..."
"på at åbne dørene til Skyggelandet."
"Lad vores lys oplyse den evige nat..."
"I alle kroge og hjørner. Så vi kan..."
"Så vi kan befri vores venner."
Vi må sige det. Vi må befri ham.
-De siger befrielsesformularen. -Det tror jeg ikke på.
Kom nu. Sig det.
"Så vi kan besejre vores fjender
-"i Mørket." -Cam. Nej.
Hvad har du gjort?
Undskyld. Jeg blev nødt til det.
-Vi må stoppe Thantos. -Det var jo ikke Thantos.
Gør noget!
Ingen kan gøre noget. Du har sluppet lyset løs.
Det stopper ikke, før det har ødelagt alt i Skyggelandet.
Jeg må advare far. Han må skjule sig.
Intet i Skyggelandet kan skjule sig nu.
-Alex! -Alex!
Skynd dig!
Lyset kommer.
Vi sagde besejringsformularen. Jeg kan ikke stoppe det.
Sig, hvad jeg skal gøre. Giv mig et tegn.
OVERFØRSELSFORMULAR
En overførselsformular? "Overfør magi mellem personer".
Okay. Hvordan gør jeg?
Jeg skal røre dig.
SIG: "JEG GIVER DIG ALT"
Artemis.
Jeg kan ikke røre en skygge!
Artemis.
Det er for sent.
Artemis.
Artemis, nu.
"Jeg giver dig alt"
Alex! Alex! Har du det godt?
Jeg reddede far. Jeg gav ham min magi.
-Thantos. -I menneskeudgaven.
Har I savnet mig?
-Jeg er ked af det. Jeg var så sikker... -Onde Thantos.
Jeg udnytter de uskyldiges håb og frygt.
Det burde jeg holde op med.
Men jeg nyder det for meget.
Det slipper du ikke godt fra.
Jeg har fået det, jeg ville.
Nu vil jeg dræbe min bror, før lyset gør det.
-Han slipper væk. -Nej, nej. Hørte du det?
Du havde ret. Far er i live.
-Vi må finde ham. -Vi ved ikke, hvor han er.
Jo, vi gør.
Det, du skrev i dagbogen, var sandt.
Aron har været hos os hele tiden.
Han kan kun være et sted.
Okay.
Far, hvor er du?
Mor.
Skynd dig.
Mor, har du det godt? Hvad skete der?
Thantos. Han ville have min skygge. Din stakkels far.
-Far. -Hr. Barnes.
Her. Hjælp ham op.
Sådan, skat.
Jeg kæmpede.
-Hvor er Thantos? -Jeg ved bare...
Kom, skat. Det skal nok gå.
-Hvordan ved du det? -Det gør jeg ikke.
Skat?
-Skynd dig. -Det gør jeg.
Du må godt gå nu. Bare giv mig din skygge.
Gemmer du dig i en gammel dames skygge?
Jeg er skuffet over dig.
Jeg siger op.
Hej bror.
Du ser ikke godt ud.
Jeg vil afslutte, hvad jeg startede for 21 år siden.
Far.
Den er låst. Gå tilbage.
Hvilken prinsesseskole har du gået på?
Jeg går til Taekwondo.
-Vi må ovenpå. -Ja.
De må være i Coventry. Hvor ellers...
Han har låst porten fra den anden side.
Hvordan kommer vi til Coventry?
Jeg kender en anden måde.
Cam! Vent, Cam!
Næste gang går jeg.
Skynd dig. Solformørkelsen er stadig i gang. Løb! Kom!
-Vi kan redde far. -Far lever.
-Vent, vent....! -Nej, vent.
-Beskytterforbandelsen. -Det virker hver gang.
Ikke for os. Kun for dig.
-Det har virket for dig. -Nej, jeg har...
-Ikke nu. -Ikke nu.
Thantos forbandede os og låste os ude.
Slottet kan kun åbnes indefra.
Hvordan slap Thantos fra lyset og fik sin magi igen?
Det er lige meget hvordan...
Årsagen...
var meget ædel.
Tak.
Hernede.
Kom så. Døren er dernede.
Må jeg få kyllingesalaten med sennep...?
-Illeana, kom nu. -Hvor er han? Hvor er Thantos?
Han tager Aron med til Nordtårnet.
-Demetri, hvordan åbnede du døren? -Miranda gav os vores magi tilbage.
Du har ret. Det er sværere, end det ser ud.
-Kom. -Hvor var du modig.
Det var imponerende.
-Dårlig timing. -Du er vild med ham.
Dårlig dag, bror?
Den ene datter siger besejringsformularen.
Den anden giver din dødsfjende sin magi.
Sådan er børn.
-Af banen. -Undskyld.
Vi står ikke heroppe for at hyggesnakke.
Jeg tog dig med herop...
-Skynd dig. -Okay.
-Jeg alene regerer Coven... -Hold dig væk fra ham.
-Far. -Drop det, piger. Vi ordner det.
-Jeg har en plan. -Jeg distraherer ham.
Gå ind fra siden.
-Karsh! -Illeana!
-Du må ikke slippe! -Du må ikke slippe!
Fik du sendt invitationerne?
-Illeana! -Hvad?
Nej, jeg har haft travlt.
Måske er det bedst.
Thantos!
Jeg var bange for, I gik glip af det særlige øjeblik.
Så snart solen viser sig bag månen,
vil jeres elskede mand og far forsvinde.
Det får du ikke lov til.
Du kan intet gøre, prinsesse.
Du har hænderne fulde.
Nej!
Alex!
Nej!
Det er en skam, når børn ender midt i familieproblemer.
-Hold fast. -I hvad?
-Far. -Nej.
Gå tilbage!
Udmærket.
Det er for sent for jer at gøre noget.
Han har ingen magi tilbage.
Du har ikke fattet det, vel?
Sammen med os...
har han alt.
-"Vi giver dig alt." -"Vi giver dig alt."
Nej.
Far!
Tak.
Pas på!
-Taber. -Taber.
Du havde ret.
Han kendte ikke til familiekærlighed.
-Hallo. -Hej. Hvordan går det?
Hjælp os.
-Hej! -Hej!
Jeg mener det. Vi har ingen flyveformular.
Eller en landingsformular for den sags skyld.
Jeg ved ikke, hvor længe den kan bære os.
Karsh, vil du gifte dig med smukke Illeana?
Ja. Det vil jeg.
Illeana, vil du gifte dig med...
-Du ser godt ud. -...flotte Karsh?
Du elsker det diadem.
Ja, det gør jeg faktisk.
Selvfølgelig vil jeg det.
Sikke et dejligt vejr.
Er der nogen, der vil protestere
mod, at smukke Illeana...
Ja, de bliver store alt for hurtigt.
-Jeg er helt enig. -Må vi få ringene?
Ja.
-Du er min yndling. -Du er min yndling.
Tænk, du ikke flipper ud over det.
Der er ikke noget at flippe ud over.
Jeg er jaloux over, hun har plads i sit skab.
-Nu erklærer vi jer for... -...ægtefolk.
Okay.
Nu må du kysse bruden.
Okay.
-Vi må undgå... -Hvorfor?
Vores næser gør det ikke nemmere.
-Er min næse stor? -Nej.
-Er du sikker? -Ja.
-Helt sikker. -Ja. Jeg synes bare...
-Kys hende. -Kys hende.
-Okay. -Okay.
-Rosenblade? -Jeg ved, det er ulækkert.
-Det var tvillingens ide. -Hvorfor gjorde du det
-mod min mor. -Hun har aldrig være kønnere.
-Yndigt bryllup. -Nej, det var sært.
Hvordan kan du sige det?
Jo, det var mærkeligt,
-Jeg skal nok gøre det. -Nej, vent...
-Nej, jeg har brug... -Fru Karsh og jeg
vil starte en bogklub.
Nu kender du eventyrets slutning.
Jeg vidste, det ville ende lykkeligt.
Du tvivlede.
Du var "Prinsesse Tvivl"!
-Hvad? -Ja.
-Det var da dig. -Det er ikke sandt.
Dit diadem er gledet ned.
-Jeg synes, vi ser fantastiske ud. -Synes du?
-Seje tvillingehekse! -Seje tvillingehekse!
Tekster af: Mia Sorgenfrei