Превод и Субтитри mani_dj
Атака!
- Към стълбите!
Махай се!
Хайнрих, Хайде
Към стълбите!
По моя команда!
- Атака! Ханс?
Атака! Отивай там!
Тръгвай! Атака!
Ханс? - Давай, Хайнрих! Отивай там!
Атака!
Продължавай!
По-бързо! Тръгвай! По-бързо!
Прикрийте се!
Хайнрих!
НА ЗАПАДНИЯ ФРОНТ ВСИЧКО Е СПОКОЙНО.
СЕВЕРНА ГЕРМАНИЯ Пролет 1917
ТРЕТАТА ГОДИНА ОТ ВОЙНАТА
- Пол! - Пол!
Пол. Хей.
Е?
- И сега какво? - Не знам.
-Знаеш ли, че всички отиваме? - Разбира се.
Ще си останеш ли вкъщи?
Боже мой, оставаш вързан на престилката на майка ти?
Ето, ще ти го подпиша.
Родителите му трябва да го направят. - Но не са го направили.
- Няма да проработи. Ще разберат. - Как?
Как? Приятели ли са с баща му?
Дай ми писалката си. -Нямам такава.
Лудвиг.
Ще загазиш. Ще те набият.
Имаш ли по-добра идея? Няма да съм единственият, който ще остане.
Да!
Поздравления, Редник Бa Шумър. Отиваш на фронта.
Аз съм мъртвец.
Ти стоиш тук. на прага на съществуването.
Запомни този момент.
Това е важен момент.
След години ще бъдете съдени. от това, в което се осмелихте да се превърнете днес.
Желязната младеж на Германия.
Мои приятели,
вие си късметлии да живеете във велики времена.
Вашите дела ще бъдат запомнени.
Това ще подхрани авторитета на другите след вас
Стой мирно и слушай, Лейнеман!
Кайзерът се нуждае от войници, а не от деца.
Сигурен съм, че ще видя повечето от вас скоро отново у дома,
мечът скороще се прибере към ножницата с чест.
Железен кръст ще има прикован към гордите ви гърди.
Но не се заблуждавайте.
В най-мрачните часове навън в очакване на атаката,
може да започнете да се съмнявате.
Но сега не е време за слабост на ума!
Всяко колебание, това е предателство към Отечеството!
Съвременната война е като игра на шах.
Никога не става въпрос за индивида. Винаги става въпрос за цялото.
Ще се докажете достойни за униформите си
и ще пробиете вражеският фронт във Фландрия.
И тогава, само за няколко седмици,
най-накрая ще марширувате в Париж!
- Да! - Да!
Нашето бъдеще,
бъдещето на Германия,
лежи в ръцете от най-великото си поколение.
Приятели, това сте вие!
Да!
Хайде на бой!
За Кайзера, Бога и Отечеството!
Да!
- Браво! - Да!
Следващият.
Бa Шумер, Пол. Визенгрунд 53.
Роден на 18 ноември ' 99.
- Правилно? - Да, сър.
Следващият.
Пол?
Ето. Баща ти може да се гордее с теб.
- Да. - Следващият.
Всичко наред ли е?
- ДА, Искам най-после да тръгвам. - Следващият.
Тръгвай си.
Следващият.
Извинете ме.
Това принадлежи на някого.
Следващият.
Да. Вероятно е била твърде малка за човека. Случва се постоянно.
Ето. Пази се.
Благодаря.
Брей, сякаш са направени по поръчка!
Е, Лудвиг., всички момичета ли ще вземеш?
Да.
Стига да не ни застреляш.
Момиче, Обичам те
но все още не мога да се оженя за теб.
изчакайте още една година тогава ще...
Тя няма да те чакат, Франц.
Няма да чака.
Ти си убиец на жени.
изпийте чаша чай, захар и кафе
и чаша вино
момиче, Обичам те
но все още не мога да се оженя за теб.
изчакайте още една година тогава ще се сбъдне
изчакайте още една година тогава ще се сбъдне ...
ЛА МАЛМЕЗОН, СЕВЕРНА ФРАНЦИЯ 25 КМ ОТ ЗАПАДНИЯ ФРОНТ
Как се казваш, войнико?
Кроп. Албърт Кроп, сър.
Харесваш ли мръсни момичета, Кроп?
Харесваш ли мръсни момичета?
Не, сър.
Защо спа с такава тогава?
Явете се на дежурство в 3 сутринта.
Господа, ще се биете. в абсолютна дупка.
И по-добре го направи с чист г-98.
Ще я поглезиш.
Ще ти хареса.
И по дяволите, ще я запазиш безупречно като бедрата на Светата Дева.
- Разбрахме ли се? - Да, сър!
Добре дошли към 78-ми пехотен резервен полк.
Сега сме на Западния фронт.
Добре дошли в Париж!
Да!
По дяволите, какво стана?
Трябва да доставя отряда на фронта в 6 ч.
Можеш, но пеша. Трябват ни камионите, лейтенант.
- С цялото ми уважение, Моите заповеди.… - Можеш да си завреш заповедите в задника!
40 души умират в калта. Махай се веднага!
Всички вън!
Хайде. Направи го бързо.
Чухте хирурга.
По-бързо, войници! Не заспивай тук!
Хайде!
-Франц младши, нали? - Да.
Главнокомандващият ви очаква. трябва да оцелеете най-малко шест седмици.
- Искаш ли да си жив след шест седмици? - Да, сър.
Тогава спри да си влачиш краката. и се размърдайте!
- Чу ли ме? - Да.
Побързай!
Не сме на чаени танци!
Газ!
- Газ! - Газ!
Газ!
Сложете противогазите!
Това, Господа, беше дебело прасе.
Ако французите можеха да се прицелят по-добре,
сега ще ни изхвърлят от пътя. с лъжица и заравяйки ни в калта.
Но едно нещо е толкова сигурно, колкото яйцата са яйца.
Дебелите прасета не носят бензин.
Гледай напред!
- Имаш ли уши? - Не, сър.
Просто се опитвах да си сложа маската.
Ти, Пол Бa, почти сигурно ще си мъртъв до зазоряване.
Трябва да хапнеш нещо, по дяволите.
Мирно! Свалете противогазите!
Свалете противогазите!
Не ти. Ти запази твоят до дежурството довечера.
С този глупак там.
Стройте се! Ходом марш!
Стойте заедно и се движете!
Хайде, побързай!
Пол! Пол, Хайде. Дай ми раницата си.
Можеш да носиш моята следващия път.
Поздравления, войници.
Това е новият ви дом.
Свалете каските!
Виждам, че мъжете се забавляват в отсъствието ми, Стайнбергер.
Имаше стрелба цяла нощ.
Нервите им са опънати.
Сухите ботуши са добро лекарство за това.
Искаш всички да се удавим ли?
Всички да се включат! Спасете окопа.
Какво чакаш, Бa Шумер?
Защо още стоиш тук?
Хвърли на кучето кокал,
то винаги ще го сграбчи.
Дайте на човека сила…
Човекът е звяр.
Пий.
Кацински, ела тук. Помогни ми.
Ще ни ударят здраво тази вечер.
Съжалявам.
Забрави за това.
Не си го представях така.
Млъкни, Лудвиг.
Ръцете ми. Вече не си чувствам ръцете.
Пъхни ги в панталоните си. Винаги правя така.
Мислиш ли, че това ще го накара да стреляш по-добре?
- Чу ли това? - Какво?
Този звук. Слушай.
Там няма нищо.
Първите ни французи.
Успокой се, Поли.
И сега ги чувам.
Кой е там?
Хей.
Покажи се!
Не!
Уцелиха ме!
- Не, Пол. Не. - Какво става там?
О, не.
Какво има?
Стреляха по мен от там.
Видели са проблясъка на дулото ти.
Дръжте си главите Наведени.
Освен ако не искаш да хванеш следващия куршум. движете се със зъби десет метра.
Стреляй и се движи. Стреляй и се движи. Разбрано?
Да.
Хайде.
Прикрийте се!
Тук вътре!
Бa Шумер, Кроп! Вие двамата, тук. Бързо!
В бункера!
Качвай се!
"Внимавай какво ядеш."
Така каза и майка ми.
- Ще се държим заедно, Пол. - Да.
- Ще се държим заедно. - Да.
Не мога да го направя, Пол. Не мога да го направя. Искам да се прибера вкъщи.
Искам да се прибера вкъщи.
Пълзящ бараж.
Какво?
На всеки няколко минути, артилерията се придвижва напред.,
и точно зад него,
пехотата напредва.
Какво означава това?
Идват.
- Къде отиваш? - Веднага се връщам.
Баражът почти свърши.
- Не. Пусни ме. - Успокой се.
- Пусни ме да изляза. Искам да се махна от тук. - Успокой се!
Успокой се.
Не!
Махайте се!
Мърдай! Махай се!
Махай се от тук!
Всички да се махат!
Пол. Това е Пол.
Албърт!
Албърт, намерихме Пол!
Трябва да преместим гредата.
Пол.
Добре ли си?
Добре ли си, Пол?
Хайде. Пол, Хайде. Ще ти помогна.
Хайде. Ела горе. Седни.
- Ранен ли си? - Продължавай.
Пол, ранен ли си?
- Чуваш ли ме? Албърт Кроп, имаме нужда от помощ!
- До скоро, Пол. - До скоро, Пол.
Кацински, действай!
А ти? Ранен ли си?
Не.
След това започнете да събирате.
О, човече!
Усилената работа се отплаща.
Хайде! Продължавайте да се движите!
Нямаме цял ден.
Албрехт, Карл. Дифолз.
18 МЕСЕЦА ПО-КЪСНО
14 септември 1898 г.
Блументал, Самюел.
Дрезден, 6 ноември 1900 г.
Вчера имаше рожден ден.
Фон Галвиц, Густав.
Оснабру, 20 юни ' 99.
Гo Лу…
Това е достатъчно.
ГЕРМАНСКОТО ВИСШЕ КОМАНДВАНЕ 7 ноември 1918 г.
Г-Н Ерзбергер.
Нека Бог бъде с нас.
Повече от 40 000 мъртви само през последните седмици.
Това трябва да убеди Генералния щаб.
Мисля, че господата знаят, че всичко свърши.
Всички знаем.
Фелдмаршалът.
ШАМПАН, ФРАНЦИЯ ОКУПИРАНА ТЕРИТОРИЯ
- Благодаря. - Пак заповядай.
Ако продължим с това темпо, Пол., ще завладеем Франция за 180 години.
Измислих го.
Гледай да не те хванат
Никога.
Слушай.
Какво мислиш, Пол? Струва ли си да умреш за това?
Така е, когато си гладен.
Кат?
Кт?
Бягай!
Хей! Мръсен Шваба!
Бягай!
Мъже, вие сте герои.
Затвори вратата., или другите ще помиришат.
- Парола. -Не знам. Забравих всичко.
- Използвай пруския си мозък. - Ето. Широко отворени очи, дълги пръсти.
- Именно. - Устата отворена, гъската вътре.
Парче гъска от гъската. От Франц за Франц.
Ще имам крило.
Трябва ли да споделям? Аз ще взема останалото.
Е, хайде!
Ела тук, сляпа кокошко. Широкоустата жабо.
- Нека почиваме в мир под баража. - О, Боже.
О, Боже. Момчета, никога няма да забравя това.
Вкусно ли е?
Да.
- А ти? - Да, добре.
Добре Ли Си, Пол?
Добре, Кат.
Животът е кратък.
Къде е Емил, когато ти трябва? Емил, Донеси кафе и хайвер!
Да, и си направим вана за краката. Трябва ми вана за краката.
Кат?
Какво има?
ти открадна гъската Върни ми я!
или ловецът ще те хване ... - Фермерът!
Фермерът! Да!
или фермерът ще те хване с пушката си...
Тяден седи много тихо и казва:, "Всичко, което чувам, са кръстове."
"Баща ми беше капитан на Назарет."
"Капитан от Назарет?"пита учителят.
"Никога не съм го чувал. Тиаден, се прибрал и попитал отново.
На следващата сутрин, Тяден се втурва в класната стая и казва:,
"Толкова съжалявам, баща ми не беше капитан на Назарет."
"Баща ми лежал от трипер в лазарет."
Тиаден дори не е ходил на училище.
Виж!
Хей! Ало!
Ела тук!
Прясна франзела!
За теб!
Лебервурст, любов!
Много любов!
Франц, къде отиваш?
- Вземи ме с теб! - Хайде тогава!
Виж!
Сега се прави на глупак.
О ла ла! Много си красива, любов моя.
Франц!
Кльощавата тъмнокосата е моя!
Къде отива сега?
Франц?
Довиждане!
Довиждане, приятели!
Проклятие.
Ако всичко беше свършило сега, знаеш ли какво бих направил?
Няма мир. Не е свършило.
Но ако беше.
По дяволите, пак ще има момичета. - Да, наистина.
Няма да нося панталони цяла седмица.
Ще ви сритам задниците че повдигна въпроса.
Ами ти, Пол?
- Нямам представа. Не се сещам за нищо. - Ще остана при прусаците.
Ти си луд, Тяден.
Някога копал ли си торф?
Опитай Някой ден.
Не може да е по-лошо от копаенето на окопи.
Отнема повече време от копаенето на окопи. И не можеш да се отпуснеш.
В армията в мирно време, нямаш грижи.
Храната е там всяка сутрин., вдигаш шум.
Тогава имаш хубаво легло., нови чаршафи всяка седмица.
И тогава…
Тогава ще станеш подофицер.
Представи си. Ще бъда полицейски рейнджър.
Един коняк тук, една халба там.
Всеки иска да бъде приятел с рейнджър. Всички.
Има само една уловка, Тяден.
Каква е тя?
Никога няма да станеш офицер.
Винаги задаваш такива глупави въпроси.
Това няма да промени нищо.
- Кат! Кат! - Тук!
- Кат! - Тук!
"Моята кнедла."
"Поискахте пакет храна."
"Четири порции Вурст и свинската мас е на път.…
няколко торти,
кисело зеле и боквурст,
както и…
Хинг…
Хингфонг есенция със захарни кубчета,
няколко яйца и бурканче сладко от сливи."
"Направих го последно, защото не искам да се наложи да изпратя повече твърде скоро."
"По-добре не го споделяй с другарите си."
"Моя скъпа кнедла, Имам още един въпрос към теб."
"Колко пари сте спестили досега?"
"Можеш ли да изпратиш малко вкъщи?"
"Казват, че войната скоро ще свърши.,
така че би било добре да остана още малко."
"Сега ще си помислите, Слушай старата дама, колко е нахална!"
"Не се обиждайте."
"Познаваш ме, не мога да се наситя."
"Дай ми един инч и ще взема една миля."
"Така че не падай на Хоум разтягането."
"Карл Лемър вече е в полева болница на изток."
"Има нещо общо със стомаха. Беше там едва три седмици."
"Не можеш ли и ти да слезеш?, с ревматизма ти?"
"Ти свърши своята част."
Само ако можеше да те види сега., седиш тук с пурата си!
"В неделя съм на посещение..."
"В Неделя, Ще посетя гроба на малкото ни момче."
"Ще му чета. Винаги го е харесвал."
"Догодина ще отидем заедно. и да отпразнува десетия си рожден ден."
"Е, това е всичко, което имах да кажа."
"Целувки от жена ти."
"Довиждане."
Не знаех.
О, Пол.
Какво ще стане?
Някой ден ще се прибера вкъщи.…
Да се върнем към стария си живот.
И всичко, което искат да знаят е как се биехме в близък бой.
Ще се разхождаме като пътници в пейзажи от миналото.
Питам се…
ако не бих предпочел да седна около лагерния огън с вас.
и Тиаден и Кроп
и Му…
и да ядем пържени картофи.
С кожа.
Да…
Скучно ми е.
Кога ще започнем отново?
Франц?
Да?
Трябва да тръгнем утре в шест. Да потърся някакви деца.
Какво стана?
Трябваше да пристигнат днес.
Цял отряд.
Как беше?
- Хубаво. - Да?
Да.
Ето.
Помириши.
Как се казва?
Елоиз.
Кожата и беше бяла като мляко.
И гърдите и…
Хей.
Искам ред.
Албърт.
- Кроп. Дай ми го. - Ето.
- О, Боже! - Тяден.
Такова момиче никога не е с мръсни нокти.
- Не. - Най-много малко пясък от плажа.
Тяден.
- Хайде, дай ми го. - Сигурен съм, че се къпе два пъти на ден.
Тяден.
Моля те. Моя е.
- Тяден! - Не, сега е мой.
Това е било страхотен взрив.
Минохвъргачка.
Направо го свалила от униформата.
Той от тези, които търсим ли е?
Не, само са изчезнали. от вчера.
Той е горе от доста време.
Не е смешно.
Не започвайте да се размеквате.
- Колко души търсим? - Шестдесет млади новобранци.
Ряпа хляб за закуска. Ряпа хляб за обяд.
Ряпа хляб през цялото време. До гуша ми дойде.
Кажи ми, когато ги намериш. Няма да направя и крачка повече.
Газ.
Тук е имало газ.
Да.
Здравейте, мадам.
Аз съм Кроп.
А ти?
Искате ли да…
Искаш ли да дойдеш с мен?
Няма проблем.
Кат.
Кат!
Мамка му.
- Проклети деца. - Да.
Свалили са маските твърде рано.
Скоро Германия ще бъде празна.
КОМПИE, ФРАНЦИЯ 8 ноември 1918 г.
Сър.
Е, Бриксдорф, какви са последните новини?
Французите оказват натиск.
Рано тази сутрин, разузнавачите ни прихванаха заповеди.
призовавайки цели дивизии към Латиер.
Флот от танкове все още е заседнал във Фернанкур.
Трябва да се подготвим за атака.
Социалдемократите ще бъдат краят на човечеството, Бриксдорф.
Сър?
Току-що изпратих немската делегация на влака до Компиe
да преговаряме за прекратяване на огъня.
Тези хора, Бриксдорф., продават Отечеството ни.
Моята заповед е война.
И докато това е така, Ще се боря със зъби и нокти.
Трябва да се държим твърдо и да чакаме нови войски.
Новите попълнения ще дойдат след няколко месеца.
Французите се опитват да ни наложат скапаните си условия.
Няма да се предам.
Трябва да ударим сега с всички сили.
Сър.
От наша страна,
Трябва да настоявам…
трябва да настояваме…
За Бога!
Мамка му.
Сър!
Войници, стягайте си багажа.,
навийте завивките си и си измийте комплектите.
Целият полк ще бъде изпратен на фронтовата линия.
Ще вземем всеки който може да стои на два крака.
Подредете се, по дяволите!
Мислиш ли, че французите ще чакат? да си срешете космите?
Пак се започва.
- Мърдай! - Накъде?
Накъде?
В битка.
Мосю Льо Марe ви очаква.
Ще се върна скоро.
Ревнуваш?
Стоя пред теб.
с надеждата, че ще вземете нашето присъствие като възможност
да прекратите всички враждебни действия.
В името на човечеството,
Моля да се съгласите за незабавно прекратяване на огъня
за продължителността на нашите преговори
за да се пощадят нашите народи в ненужни загуби.
Матиас Ерцбергер, ръководител на германската делегация.
Маршал Фош пита какво ни води при него, Господа?
Очакваме вашите предложения
за постигане на постоянно прекратяване на огъня в морето, на сушата и във въздуха.
Няма никакви предложения за теб.
Какво иска да каже?
Мисля, че не му хареса как го формулирахте.
Да.
Добре, тогава…
Мосю Льо Марe,
ако обичате., бихме искали да знаем Условията…
Иска да го поискаш официално.
Мосю Льо Марe,
Моля ви за примирие.
Искаме примирие.
Имате 72 часа да приемете нашите условия. Те не подлежат на преговори.
- 72 часа? - Войната ще продължи, докато не подпишеш.
Мосю Льо Марe,
в името на Бога, не оставяй да минат 72 часа.
Хората умират там.
Подпиши тогава.
Разбрано.
Войници, марш!
Марш, войници.
Войници, марш!
Да вървим. Махай се от тук!
Марш, войници.
Март.
Войници, марш!
Марш, войници. Махай се от тук!
Атака!
- По-бързо! - Ура!
Напред, мъже!
Атака!
Ура!
Дръжте редиците!
Продължавай!
Давай, давай, давай!
Да вървим, Пол. Хайде. Пол!
Махай се!
Открийте огън!
Залегни!
Прикрийте се!
Махай се от тук! Махай се!
Стойте на място!
Ръчни гранати!
Цели се в купола
Тръгвай! Франц!
Франц!
След мен!
Франц!
Хайде! След мен!
Франц!
Тръгвай! Хайде!
Пол!
Атака!
Пол.
Пол!
Открийте огън!
Отстъпление!
Не, не стреляй! Не!
Не!
Недей! Не стреляй!
Албърт.
- Албърт. - Хайде!
Хайде!
Продължавай!
Къде е Франц?
Изгубих Франц!
Кацински! Обезопасете картечницата и отстъпете!
Ще се прегрупираме в Егуисак., на два километра североизточно от тук.
Липсват ми другарите ми, сержант!
И майка ми липсва, по дяволите!
Гранати! Амуниции! Да вървим!
Пол, Хайде!
Това не са преговори. Това е диктат.
Може би трябва да се върнем в спа центъра. да се консултираме с Генералния щаб.
И с какво ще помогне това?
Дори и да загубим,
няма да сме по-зле. от тази капитулация.
Освен няколкостотин хиляди още смъртни случаи.
Елзас-Лотарингия, окупация на Рейн, артилерия, локомотиви, влакове.
Това е пълна капитулация!
250 000 американци дебаркират всеки месец в Европа.
Марн, Кантини, Камбре, всичко е загубено.
Единственото, което ни разделя е прекратяването на огъня е фалшива гордост.
Време е да се справим с бъркотията ти и твоите генерали ни напуснахте.
Но ако предпочиташ да си тръгнеш сега, давай.
Оставаме тук.
Зима е.
Без влакове и провизии, болшевиките ще ни прегазят.
Мъжете ще гладуват по пътя към дома.,
вместо да умрат с чест на бойното поле.
Чест?
Синът ми беше убит в тази война. Къде е честта му?
Фон Хелдорф.
Вземи няколко копия от исканията на съюзниците. и ги телеграфирай до щаба.
Информирайте правителството.
Имаме 72 часа, Господа.,
и всяка минута, която губим говорейки тук, още един войник умира.
Да търсим милост, където можем., но за Бога ... ,
да сложим край на тази война.
Отстъпление!
Отстъпват! Бараж!
Бараж!
Тихо!
Млъкни.
Млъкни!
Не!
Другарю.
Съжалявам.
Толкова съжалявам.
Жена ти…
Обещавам.
Ще ги намеря…
Кога си роден, Бриксдорф?
През юни 1877 г.
Лятно дете.
Да.
С какво се занимава баща ти?
Семейството ми притежава фабрика в Холщайн.
Какъв вид?
Седла за яздене, сър.
Седла.
Те винаги ще продават.
Бъдещето ти е в безопасност.
Голям късметлия съм.
Е?
Нямаш търпение да се прибереш?
- Когато вече не сме нужни тук? - Да.
Чака ме работа. след войната.
Аз ще поема бизнеса.
Поздравления.
Ами ти?
Аз съм войник.
Баща ми беше офицер в този полк.
Участва в три войни при Бисмарк.
Спечели и трите.
През 1871 г.се отправи към Париж.
Прибра се като герой.
Роден съм твърде късно, Бриксдорф.
Половин век без война.
Какво е войникът без война?
Бяхте ли близки с баща си?
Като дете, може би.
Човек се ражда сам,
живее сам.,
и умира сам.
КАЙЗЕРЪТ АБДИКИРА.
Влез.
Фон Хелдорф, какво има?
Хинденбург.
Отвори го тогава.
Той ни призовава да подпишем.
Всичко свърши!
"...греховете на света, смили се над нас."
"Божият Агнец, отнема греха на света..."
Почукай на вратата на манастира,
ще намерш само крадци и негодници.
Всичко свърши и прасетата са го разбрали.
Най-после преговарят. Скоро се прибираме, войнико!
Къде е лазарета?
- Не! - Просто му сложи още хлороформ!
Бa Шумер.
- Тяден. - Бa Шумер.
Какво стана? Къде те удариха?
Над коляното.
Мисля.
Не чувствам нищо.
Колко над коляното бях прострелян?
Не мога да си вдигна главата.
Най-малко десет сантиметра.
- Отиваш си у дома, Тяден. - Така ли мислиш?
Да, разбира се.
Как мога да бъда такъв рейнджър?
За Бога!
Все още можеш.
Ще видиш.
Няма да им позволя да ампутират.
Няма да живея като инвалид.
Няма да ти се наложи.
Тук са се оправяли много по-зле от теб.
О, Пол.
Трябва да ти дам нещо.
Мъртъв ли е?
Сега трябва да си смел.
Ти си жив.
Трябва да си благодарен за това.
За нас.
За тези, които не са го направили.
Тихо.
Слушай, не можеш да говориш така. Не ти.
Това наистина ще ти отива.
Не и докато не дойдат всички.…
Те са в лазарета или в масови гробове.
- Раздавай. Можем да помиришем, че е готово. -Не мога.
Защо не, скитнико?
Готвил съм за 150. Не мога да сервирам храна на 80 мъже за 150!
Дебел ли си като прасе?
Получихте провизии. за втората компания.
- Ние сме втора рота! - Да!
Така че давай, точка по въпроса!
Кат!
- Кат! - Пол!
Кат!
Пол!
- Пол! Кат, ти си жив!
Ти си жив!
Пол!
Удариха Тиаден.
Той е в църквата.
Ще получи двойна помощ от нас.
- Да. - Хайде.
Внимателно.
И тук също.
По дяволите, мислех, че си мъртъв.
Всички ще умрем в един момент.
Но не и на финалната права.
Ако умреш преди мен, ще те убия.
Тяден.
Кат?
Кат.
Донесохме ти супа.
Направи ли го?
Донесе ли прибори?
Да, донесохме и прибори за хранене.
Наслади и се.
Не! Тиаден, спри! Спри, Тяден!
Тиаден, не!
Трябва ни помощ!
Защо го направи?
Защо?
Всичко свърши, момчета, всичко свърши.
Кръвта му изтича!
Тихо.
Тяден.
Какво има?
Изгубих нещо.
Кат, говориш ли френски?
Майка ми искаше да науча френски.
И пиано.
Тя не искаше да ходя на война.
"Това не е за теб", винаги казваше тя. "Ще бъдеш мъртъв за нула време."
Исках да им покажа, че мога да го направя.
Как ни помага това сега?
"След няколко седмици ще сме в Париж."
Не мога да пропусна две години. ръчни гранати като чифт чорапи.
- Пол.… - Никога няма да се отървем от вонята.
- Достатъчно. Лудвиг е мъртъв, Франц, Алберт.…
Какво ни засяга сега?
Поне са в мир. Живи сме.
Всичко това е като треска.
Всъщност никой не го иска, но изведнъж сме тук.
Не го искахме., другите не го искаха.
И все пак, ето ни тук. И все пак половината свят е тук.
Бог ни гледа
докато се избиваме един друг.
Ами…
Но какво знам аз?
Нищо не знам.
Аз съм чифт ботуши с пушка.
Поспи малко. Извадихме късмет.
Да.
Кат?
От какво умря синът ти?
Едра шарка.
Страхувам се от това, което предстои.
Недей.
Анри.
Опитай го.
Пресни ли са?
Съжалявам, сър, но не мисля така.
Мосю Льо Марe.
Слушам те.
Кайзерът абдикира.
Войниците отказват да изпълняват заповеди. Дезертьори бродят из провинцията.
Новото правителство ще направи всичко възможно за изпълнение на задълженията, които са му наложени,
но населението, не по своя вина,
ще има опасност от глад и анархия.
Това е болест на победените., не от победителите.
Не ме е страх. Отхвърлям всякакви компромиси.
Мосю Льо Марe, моля.
Бъди справедлив към врага си, иначе ще намразите този мир.
Честно?
Говорите за справедливост?
Подпиши.
Нека протоколът записва
че примирието ще влезе в сила след шест часа.
в 11-ия час на 11-ия ден от 11-ия месец.
Много добре.
Войната свърши.
Какво ще правиш сега?
Какво виждаш тук, Бриксдорф?
Равнините на Латиер, сър.
Егуисак.
И аз ги виждам.
Германски войници бягат като зайци.
Французите заеха нашите постове в Латире,
а навън има влак пълен с коне.,
да ги продадем на родината си.
Изтеглете новобранците от всички постове. Нека се съберат в двора.
Ще оправим тази гадост!
всяка комуникация с врага е забранена.
Враждебни действия днес по целият фронт ще бъде прекратени.
11 ноември в 11 часа сутринта.
Второ, войските няма да пресичат линиите. в този ден, в този час.
линиите ще бъдат точно маркирани ...
Колко е часът?
- Защо не спиш? - Слушай.
Толкова е тихо тук.
Мисля, че оглушах.
Подписаха, Пол.
Войната свърши.
Всичко свърши.
Гладен ли си?
Гладен съм.
Къде отиваш?
Хайде, преди копелето да се е събудило.
Какво ще правиш за Коледа, Пол? -Не знам.
Печа гъска.
С червено зеле, картофи.
Тогава ще запаля всички свещи. и целун жена ми.
Боже Мой, Пол. Жена ми е красива.
- Да? - Да.
- Как изглежда? - Ами…
Дълга, тъмна, къдрава коса.
И е кръгла и силна.
Да?
Коледа.
Всичко е толкова далеч.
Не е ,много скороще сме там.
Искаме още едно дете. Деца, Пол.
Какво е Коледа без деца? Това е нищо.
Знаеш ли, веднъж…
След като се върнем у дома, тогава…
- Да? - Ще направим нещо голямо.
Ние двамата заедно, нали?
Ами…
Какво?
Аз съм обущар, Пол. Поправям обувки.
Да? Можеш да четеш, пишеш. Имате дипломите си.
Не ми помогна.
Какво ще правим?
Да правим подметки на обувки заедно?
Опитваш се да ме обидиш ли?
Дори не мога да прочета писмо от жена си.
Отивай в колеж, Пол.
Или ще те застрелям точно тук.
Панталоните ми падат.
Панталоните ми са разхлабени.
Ще трябва да хапнеш малко.
Скоро ще си бъдем у дома., тогава можем да ядем каквото си искаме.
Каквото си поискаме.
Твой ред е.
Ако селянинът ме хване отново,
ще ме застреля.
Пази се от проклетото куче.
Да.
Виж.
Наистина е добро.
Искаш ли малко?
Мамка му.
Хей!
Спри!
Кат! Бягай!
Копеле!
Проклятие.
О, по дяволите.
Виж това.
Какво има?
- Извадих късмет. -уцелил си яйцата?
- Натисни ги. - Добре.
Хайде, вкарай всичко вътре.
Всичко.
Можем да ги изпържим.
Глупости. Ще ги изядем веднага. Сякаш и това е добре.
Няма по-хубаво от това.
Сега се връщам.
Кат?
Кат!
Какво стана?
Да вървим.
- Кой стреля? - Малкото лайно от фермата.
Момчето на фермера.
Кат!
Каква бъркотия.
Колко голям?
С малък пръст. Ще извадя куршума.
Не, дай ми цигара.
Остави това на лекаря.
Наръгаха ме когато бях седемгодишен.
Вече бях започнал да се бръсна.
Намери дума…
това се римува с дреболии.
Нищо не се римува с дреболии. Нищо.
За Бога!
Точно сега ли трябваше да се случи?
- Трябва да продължим. - Да.
Продължавай.
Става ли? Кат?
Пушка.
Пушката се римува с дреболии.
Когато се приберем, ти ще си тръгнеш. за да ми направи нов чифт ботуши.
Краката ми кървят.
Спри!
Лекар!
Можеше да си спестиш неприятностите.
Той е мъртъв.
Това е... това е просто малка рана от куршум.
Да, Черна кръв. Право в черния дроб.
Органите му са отровени.
В безсъзнание.
Той е мъртъв.
Знам повече за тези неща.
Това... това е невъзможно. Бях…
Тъкмо говорих с него.
В безсъзнание е.
Виждаш ли?
Просто нямаше късмет.
Толкова близо до края.
изпийте чаша чай, захар и кафе
и чаша вино
момиче, Обичам те ...
Хайде, войнико!
Генералът ни праща у дома! Отиваме си вкъщи!
Давай, продължавай!
Дай крачка напред!
Мирно!
Войници,
тук сме като братя.
в свят на врагове, принудени да гледат
Германската социалдемократическа партия нашият обичан народ беззащитен
като приемем вероломното примирие.
Другари,
скоро ще се приберете у дома.
със родители, съпруги и деца.
Войната свърши.
След години на жертви и страдания, сега можете да очаквате своята награда.
Награда за възхищение за всичко, което сте постигнали тук.
Но, другари,
Искате ли да бъдете посрещнати като войници и герои,
или като страхливци
кой се уплаши? как наистина се стигна до това?
Войници,
ще ударим сега с цялата си строгост и мощ.
Латиер принадлежи на германците.
Ще превземем равнините преди 11 сутринта.
и да завършим тази война с победа!
Кълна се в Бог, каква утрин ще бъде за нас!, без победа както беше с бащите ни.
Няма да се върна в битката. Не и аз!
Млъкни!
Прицели се!
- Не! - Огън!
Рота, стой!
Пригответе се!
Поставете щиковете!
В колко часа?
Остават петнайсет минути.
Принадлежеше на Лефe.
Горкото копеле. Запазил го е за края.
- Няма да му трябва повече. - Благодаря, сър.
За теб и за Лефe.
Е, добре е.
Кошмарът свърши.
Вражеска атака!
- На позиция! - На позиция!
Огън!
Гранати!
Атака!
Не, не! Моля те!
Не! Недей! Не!
Прекратете огъня!
Единадесет часът е!
Прекратете огъня!
Единадесет часът е!
Добре ли си, войнико?
Да.
Е, тогава…
Започнете да събирате, моля.
МАЛКО СЛЕД НАЧАЛОТО НА ВОЙНАТА ОКТОМВРИ 1914,
ЗАПАДНИЯТ ФРОНТ ЗАТЪВА В ОКОПНАТА ВОЙНА.
СЛЕД КРАЯ НА ВОЙНАТА ПРЕЗ НОЕМВРИ 1918 г, ФРОНТОВАТА ЛИНИЯ ЕДВА СЕ ДВИЖЕШЕ.
ПОВЕЧЕ ОТ ТРИ МИЛИОНА ВОЙНИЦИ УМРЯХА ТУК.,
ДОКАТО СЕ БОРИХА ЗА ПОБЕДА ЗА НЯКОЛКОСТОТИН МЕТРА ЗЕМЯ.
ПО ВРЕМЕ НА ПЪРВАТА СВЕТОВНА ВОЙНА, БЛИЗО 17 МИЛИОНА ДУШИ ЗАГУБИХА ЖИВОТА СИ.
НА ЗАПАДНИЯ ФРОНТ ВСИЧКО Е СПОКОЙНО.
Превод и Субтитри https://subsland.com/ maniivanov