subcene.com
1897, RUSKA ŠKUNA JE ANGAŽIRANA ZA PRIJEVOZ
PRIVATNOG TERETA OD 50 DRVENIH SANDUKA,
IZ RUMUNJSKE ZA ENGLESKU.
KAD JE BROD STIGAO, BIO JE NAPUŠTEN.
BROD SE ZVAO DEMETRA. A OVO JE PRIČA NJEGOVE POSADE.
BAZIRANO NA KAPETANOVOM DNEVNIKU IZ ROMANA DRAKULA
Mlađi vodniče, oluja je donijela brod.
Bože. Hajde!
Whitby, Engleska 6. kolovoz, 1897.
Fletcheru?
Otišao sam na brod, gospodine, vidjeti je li netko živ. - I?
Što je to? - Kapetanov dnevnik.
Ovaj dnevnik je zapis i upozorenje.
I ako vas pronađe, Neka vam Bog pomogne,
pošto je on napustio Demetru. Pokušali smo ga zaustaviti.
Ako nismo uspjeli, neka se Bog smiluje vašim dušama.
Ne mogu se vraćati, gospodine.
Hajde.
DRAKULA: BUĐENJE ZLA
4 TJEDNA RANIJE
Gospodine! Sjedite! Na vas je red. - Hajde, budi se. Vratimo se kući.
6. srpanj, pristali smo u Varni, Bugarska.
Nemoj odlutati daleko, Toby. Nećemo ostajati dugo.
Neću, djedice. Obećavam. - Naša je ekipi bila u manjku.
Kapetane. - I zadužio sam g. Wojcheka da sredi to prije nego što preuzmemo teret.
Demetra traži mornare sve do Engleske. - Odustajem.
Otvorite oči, ljudi. Demetri treba tri sposobna mornara.
Ide se za London. Plaćamo u zlatu. - Ja sam sposoban. I jak kao vo.
Tko si ti, momče? - Clemens.
Oblačite se kao obrazovan čovjek. Gdje ste išli u školu?
Sveučilište Cambridge.
Imam mirnu ruku s iglom i...
Imam zalihe ako vam treba brodski liječnik. Prošlo je neko vremena,
ali snalazim se na brodu, inače.
Učiti o brodu nije isto što i održavati ga na površini.
Što je mornar ikada naučio iz knjige
koja mu je donijela malo koristi kad se izgubi na moru? - Astronomija, na primjer.
Možete izgubiti mapu. Možete izgubiti kompas.
Ali ne možete izgubiti zvijezde, je li?
Nikad nisam sreo Engleza koji se toliko žurio da se vrati u Englesku.
Nestat će čim stignemo, nema sumnje.
Treba nam jaka posada, ne putnici. - Ja?
Ti. Ne, ti ne.
Što kaže? - Kaže da ne mogu ostati. - Vraga ne mogu.
Treba nam njihova pomoć ili ćemo ostati bez plime.
Kaže da moraju otići prije zalaska sunca.
Kakva je to glupost?
Svi se utišajte!
Za vaše ljude.
Idemo sada.
Ljudi!
Ovo je više nego što sam platio da se doveze teret ovdje.
Što je izustio na kraju?
"Sretno putovanje" ili "Hvala Bogu što idete." - "Sretno."
Hajde, vucite! Vucite! Hajde, vucite!
Vucite! Hajde, vucite!
Vucite!
Pusti!
Toby! -Jesi li dobro, momče? -Toby?
G. Wojchek, zadržite tog čovjeka! -Ništa niste rekli za zmajeve.
Znam ovu oznaku. To je loš znak. - Mogao si ubiti dječaka.
Zaboli me za zmajeve!
Zadrži svoje zlato, vražja zmijo. Neka vas Bog sačuva.
Nek' sačuva brod. Nek' sačuva posadu.
Jesi li dobro? Jesi li povrijeđen?
Hvala, g. Clemens. - Nema na čemu.
Napuštamo luku u roku od jednog sata.
Ako si slagao da se snalaziš na brodu,
osobno ću te baciti s broda, astronome.
Hvala, gospodine. - Larsene, stavi ispod ovu smrdljivu gomilu žohara.
Čuli ste g. Wojcheka. Olgaren, smjesti ove sanduke.
Hajde. Dobar momak!
Odbacite! Spremite prednja jedra.
Uvucite konopce! Požurite!
Vucite! - Dajte mi mjesta za upravljati.
Kreće se poput debele svinje uz ovoliku težinu.
Vidite li onu gredu gore?
Tu su nekada vješali gusare i pobunjenike.
Jeste li nekada vidjeli pravog mrtvaca, g. Clemens? Ja jesam.
Stvarno? - Da vam pokažem brod.
Kapetanova kabina su ona velika vrata.
Ima puno mapa i crteža tamo unutra,
ali kapetan ne voli da petljam. Ovo ovdje je Haklberi.
Ali mi ga zovemo Huck. - Halo, Huck.
To je tovarni prostor. Sve odatle ide za London.
Kucate u drvo ovako ako ima problema.
Ili signalizirate promjenu straže ili ako nebo izgleda žestoko.
Čuje se od kreveta do kapetanove kabine kad je vedra noć.
Kunem se. Čuo sam. - Da, vjerujem da jesi.
Ovdje jedemo. Ovo je nekad bio jednokratni brod,
izgrađen na stari način. Sad svi hoće parobrode.
Kapetan kaže da u metalnim brodovima nema radosti.
U tome je problem s napretkom, zar ne?
Ne mari za radost, kapetanovu niti bilo što drugo.
Demetra je dobar brod. Nema sumnje.
Upoznajte moju posadu, g. Clemens.
Što brže ih pojedemo, manje govana moram čistiti.
Huck. Znaš pravila. A ovdje je kuhinja. Josephe?
Ovo je Clemens. On je doktor. Pravi.
Jedemo kad odzvoni šest, ni ranije, ni kasnije. Kloni se kuhinje.
I neću poslužiti nijednog čovjeka koji uzalud spominje ime Gospodnje.
Misli na onog posljednjeg. - Mislim na sve.
Znaš li tko je Sveti Nikola? -Svetac zaštitnik mornara.
Nisi pogan. Hvala Bogu na tome.
Toby, pokaži mu njegove odaje. I makni ovog mješanca iz moje kuhinje.
Huck!
Šestog srpnja, završili smo s preuzimanjem tereta,
turski pamuk, deset bačava petroleja i privatni sanduci označeni za London,
s 9 osoba. Peteročlana posada, jedan brodski liječnik,
2a časnika, kuhar, i ja, kapetan. Dobar vjetar. Posada dobro raspoložena.
Zovu me Obješeni Johnny... - Sve je u redu, kapetane.
Plovimo oko 12 čvorova na sjeveroistok.
Volan malo lupa, ali smirit će se. -12 čvorova?
Stići ćemo u London puno prije 6. kolovoza. - Da, gospodine.
Zbog posade i bolje nam je. Već nalazim načine za potrošiti bonus.
Odlučio sam da će to biti moje posljednje putovanje, g. Wojchek.
Kupit ću malu vikendicu u Irskoj.
Toby će uživati u prirodi.
I obećao sam kćerki da neću dopustiti da mu morski zrak
poremeti budućnost. Namjeravam ispuniti to obećanje.
Uredit ću da budete moj nasljednik
kao kapetan Demetre čim dođemo u London. - Gospodine, ja...
Vi ste dobar moreplovac, g. Wojchek.
Brod nije mogao tražiti boljega za njegovu posadu.
800 funti na osam dijelova, minus dio kapetana i prvog časnika,
to dođe oko 75 svakome? - 75? -Počastit ću sebe
jednim valjanim brijanjem i frakom.
Engleske dame obožavaju frakove.
Skoro koliko i mene.
Ako ih uvrtiš oko lica, možda. - Da, da.
Ti si šaljivdžija, zar ne?
Što ćeš ti s tvojim? -"Darežljiva duša će se obogatiti
i onaj koji poji također će biti napojen."
Mada Gospod možda neće imati ništa protiv da se i ja sam napojim.
75! Znate li što ću ja učiniti s ovoliko?
Isto što i uvijek činiš, Petrofski.
Nađeš najbliži bordel i provedeš naredni mjesec
do grla u... -G. Abrams, molim vas.
Ispričavam se, kapetane. Zaboravio sam na momka. -Skoro imam 9 godina.
Znam što je bordel. - Znaš? - Da.
To je mjesto gdje plaćamo da žene skinu gaćice.
Obožavam djecu! - Da, da. - Zar ne?
Dovoljno blizu, momče. G. Clemens, a vi?
Gospodine? - Naš poslodavac je pristao platiti priličan bonus
za blagovremen dolazak njegovog tereta u London. Vi ste dio posade,
što znači da dobivate dio. Kako planirate to potrošiti?
Nova podsuknja, možda?
Ono što hoću u ovom životu, nažalost, novac ne može kupiti.
A što bi to bilo? - Razumjeti ovaj svijet.
Što ga više vidim, manje smisla ima.
Svijet malo mari za smisao, g. Clemens.
Možda nije zamišljen da se razumije, već da se doživi i prihvati.
Možda.
Ali moram proniknuti u suštinu. I shvatiti zašto
svijet ima toliko dobrote u sebi a ipak...
Nije li to ono čemu svi muškarci žude?
U dubini duše.
On je u pravu. Uzet ću njegov dio onda.
Što je to koji vrag? -Toby. Obiđi stoku.
Toby?
Što ih je spopalo? -Vjerojatno zbog vremena.
Mogu osjetiti dolazak oluje.
Toby, pomogni mi oko ovoga. To bi ih trebalo smiriti.
Što je to bilo, g. Clemens? - Zovi kapetana, momče.
Reci mu da je nešto palo u tovarnom prostoru.
Ostani sa mnom.
Hajde.
Što koji vrag? -Bila je ispod palube.
Slijepi putnik. - Slijepi putnik koji će umrijeti
ako mu ne pružimo odgovarajuću medicinsku njegu.
Hoćete joj pomoći?
Tko zna kakve infekcije štakora ona ima...
Kapetane. - Što vam treba? - Tijelo joj je inficirano.
Moram pokušati transfuziju. - Što brbljate? - Transfuzija krvi.
Potrebna joj je krv da se izbori s infekcijom. - Šalite se.
Ili ste mi od pomoći ili mi smetate i trebate otići.
U svakom slučaju, odlučite se i ispunite svoju svrhu.
Preživjet će noć ali moram nastaviti
s transfuzijom sve dok više ne bude imala zaraženu krv.
Učinili smo sve što smo mogli. - Onda će se možda probuditi na vrijeme da nas vidi
kako je bacamo u valove.
Puštamo Posejdonu da se bavi slijepim putnicima. Uvijek je tako.
Nisam spasio život ove djevojke samo da gledam kako ga završavate.
Barem nas pustite u sljedećoj luci. -"Vas", je li?
Vidim kome ste odani, g. Clemens.
Stanemo li, onda gubimo bonus plaću. A ja neću izgubiti bonus plaću
zbog vas i vaše bolesne kurve. - G. Wojchek, utišajte glas.
Kontrolirajte rječnik. Ne bih volio da mi posljednje putovanje
za kormilom Demetre pokvari smrt mlade žene.
Bila slijepi putnik ili ne.
Prenamijenit ćemo stolarevu šupu
u odaje za mladu ženu. - Hvala, gospodine.
A vi ćete dijeliti svoje obroke s vašim pacijentom, g. Clemens.
Toby.
Pazit ćeš na nju, u redu?
Ako je netko pokuša vidjeti, dođi do mene ili kapetana odmah, jasno? - Da.
U redu, onda. Hajde. To je dobar momak.
Stječete svakakve prijatelje, zar ne, g. Clemens?
Žena na brodu. Loš znak. Baksuz. Ljudi neće biti sretni.
Ljudi ne trebaju biti sretni, zar ne, g. Olgaren?
Samo trebaju odvesti ovaj brod u London.
Pokušavam ti pomoći, sinko. Nastavi izgovarati takve riječi.
Možda će ona stići u London, ali računam da ćeš plivati.
Kucni ako ti trebam. Štedi cijevi. Jasno? - Da.
Otoci i stijene posvuda su. - U Egejskom moru smo?
Bit ćemo u Sredozemnom u zoru.
Dobro je vrijeme, zar ne?
Grčka treba biti s naše desne strane.
G. Olgaren?
Olgaren?
Isuse Kriste! - Jesi li ga vidio? Zar nitko nije prošao?
Što jesam li vidio? Nikog nema na palubi osim nas. - Nešto je tamo.
Netko.
Koji vr...
Bože, Huck.
Sva stoka?
Svako tko ima spoznaju o ovom gnusnom činu
treba istupiti sada ili da završi u okovima kasnije.
Djevojka... - Nije bila u stanju učiniti tako nešto,
a g. Wojchek može posvjedočiti to, iako radije ne bi.
Da. U pravu je u svezi s tim. - Nije ni morala. Svi znamo.
Baksuz, žena na brodu. Zbog nje se nebo okrene, životinje polude.
Pas je rasporen. Možda je pobjesnio i probola ga
jedna od većih životinja kad ju je napao. - Mislite da je Huck učinio ovo?
Raskomadao životinje? - Ne. On je dobar pas. - Čuli ste čovjeka.
Bjesnilo. To je sve loša sreća. Nastavimo dalje kao uvijek.
Ako je ovo infekcija, onda ćemo morati pristati u luci.
Kapetane... - Ne, onda nećemo dobiti bonus.
O čemu govorite? Onda gubimo bonus. Ne možemo pristajati u luci. - Ne.
G. Clemens, može li ovakva bolest prijeći na čovjeka?
Ne. Bjesnilo ne može prijeći na čovjeka ako nije ugrizen.
Riješite se mesa.
Smjesta. - Pretpostavljam da ćemo se moliti Bogu
nad kupusom i krumpirom ostatak našeg putovanja.
Jeste li svi zanijemili?
Nije bjesnilo otvorilo kaveze za stoku.
Samo s dvije osobe s ovog broda nisam plovio:
kurva u alatnici i ovaj crni divljak koji se pretvara da je liječnik.
Ponovi to.
Čovjek ovo nije učinio.
Zlo je na brodu. Moćno zlo.
Ana.
Ta krv zaudara.
Toby?
Huck je bio dobar pas, sine.
Žao mi je. -Nije samo zbog Haklberija. Obećao sam kapetanu...
Moja dužnost je bila paziti na njih. Na životinje, mislim.
Obećao sam kapetanu.
Toby, ponekad stvari pođu po zlu, bez obzira na to što obećamo.
U redu? Postoje stvari na ovom svijetu koje ne možemo kontrolirati,
ali dajemo sve od sebe. - Da.
Hvala, g. Clemens.
Hajde.
Nebo je gnjevno. - Nebo ništa ne osjeća, prijatelju.
To su padavine i zračni tlak, poznati kao i rad ovog broda.
Vidio sam nešto sinoć. Nešto neprirodno je na brodu s nama.
Bojim se da ne vjerujem u praznovjerje, g. Olgaren.
Vjerujem u znanost i prirodu. I u Svetog Nikolu,
pošto mi Joseph inače ne bi dao hranu. - Zadrži svoju znanost.
Vidio sam tvoje lice u mraku sinoć. Tvoje oči.
Vidio si to, isto kao i ja.
16. srpanj. Teško vrijeme posljednja 3 dana i svi su zauzeti jedrima.
Naš brodski liječnik nastavlja davati
redovne transfuzije našem slijepom putniku,
ipak njeno stanje ostaje nepromijenjeno. Hrana ponestaje,
ljudi su potišteni, i sada pored Cape Matapana,
imamo više od 2 tjedna putovanja.
Ona se zove Ana. - Ona ti je rekla to? Je li bila budna?
G. Olgaren me je naučio malo ciganski. Govori i malo engleski ponekad.
Ovaj put nije rekla puno, ali,
mislim da nema jako lijepe snove.
Ponavlja riječ iznova i iznova.
"Hraniti."
Ne možete spavati?
I vi ste to primijetili.
Štakori. I dalje tihi. Provjeravao sam ostavu. Nema ih.
Nema? Kako to mislite nema ih? - Mislim ono što kažem. Nema ih.
Uvijek desetak u drvenariji, piskaju, grebu.
Ako je Huck pobjesnio, možda, prije stoke, otjerao ih je...
Mogli biste spaliti ovaj brod do kobilice, g. Clemens,
a štakori bi se gnijezdili u pepelu.
Nešto ih je otjeralo.
Brod bez štakora, tako nešto je neprirodno.
Abrams?
Izvodi nekakvu glupavu šalu.
Idioti igraju igrice, a?
Abrams?
Otkud ti dovraga?
Petrofski?
Nož je pronađen ovdje? A volan je bio odvezan?
Petrofski mora je bio pijan. Okliznuo se na palubi i pao u more.
Odmah nakon što je iskrvario po čitavoj palubi?
A što ste vi činili budni usred noći?
Imali ste nož u ruci kad smo vas našli. - Naravno. Ubio sam ga.
I nekako sam uspio ne biti umrljan svom ovom krvlju koja je po daskama,
onda sam oglasio signalno zvono da se prijavim.
Prilično briljantno, zar ne, g. Wojchek? Lako riješen slučaj.
Kapetane, tijelo psa. Pregledao sam ga.
Nije ubijen u ostavi kao ostale životinje.
Imao je ugrize na svom vratu. Sve životinje su ih imala.
Što hoćete reći, g. Clemens? -Ne znam, gospodine,
ali arterije su im bile otvorene i onda su im... - On je ovdje.
On je ovdje. Moramo otići s ovog broda. Smjesta!
Svi! Moramo otići s ovog broda! -G. Clemens, obuzdajte svog pacijenta.
Smjesta! Sve će nas pobiti! - Molim te! Ana, molim te!
Ana, molim te! Molim te! - Pobit će nas sve! Idite s broda.
Kapetan će reći nekoliko reći iz Biblije, i nastavit ćemo s poslom.
Nema dovoljno alkohola na brodu da se Petrofski
dovoljno napije i da padne... - G. Abrams.
Zar nećemo poslušati curu i što je ona...
Neću više trošiti vrijeme razgovarajući o bilo čemu
osim o stanju ovog broda i vremenu.
Jasno, g. Abrams? Na posao.
18. srpanj. Ljudi su prijavili ujutro
da je jedan iz posade, Petrofski, nestao.
Natjerao sam ljude da detaljno pretraže brod. Nakon što se Olgaren povjerio
da je vidio nešto čudno nekoliko noći ranije.
Ove transfuzije krvi trebaju držati tvoju infekciju pod kontrolom.
Što si nam pokušavala tamo reći?
On je ovdje na brodu. Bio je sve vrijeme.
On?
Dobro. Ne mogu ti pomoći ako ne razgovaraš sa mnom
i ne kažeš mi što se dogodilo, zašto smo te našli ispod palube.
U mom selu se govori o zlu
koje živi u planinama iznad.
Dvorac stariji od bilo koga od nas.
Zlo? - Zlo koje se pojavljuje kao čovjek
kad hoće sakriti svoju istinsku prirodu.
I noću, on se hrani krvlju nevinih.
Živjela sam u sjeni tog dvorca čitav život.
Znala sam da su starješine...
Sklapali su pogodbe za sigurnost našeg naroda. - Dana si tom čovjeku?
To nije čovjek. - Onda je životinja? -Ne, to nije ni neka bezumna životinja.
Ne pravite tu grešku.
Zovemo ga Drakula. -I ti vjeruješ da te je on doveo na brod?
Zašto?
Doveo me je ovdje da se hrani. - Dragi Bože.
On je ovdje, g. Clemens.
Stvor koji nosi kožu čovjeka. Noću, pije našu krv
i on je na ovom brodu. Što znači da ga mi nikada nećemo napustiti.
Žena djeluje bezopasno, ali...
Otkako je došla na brod, pitam se,
bi li nam bilo bolje da je prepustimo oceanu.
Ali onda se sjetim svoje kćerke.
Ona je tu njenih godina i lijepa i pametna.
Olgaren?
Što nije u redu? Čuo sam tvoje kucanje. -Moje kucanje?
Molim te, ne!
Molim te, ne.
Vucite, kopilad! Vucite!
Abrams! Gdje je dovraga Larsen?!
Larsen! Larsen! -Larsen! Larsen! -Olgaren! -Larsen!
Larsen! Larsen! -Larsen!
Larsen!
Tako je. -Olgaren, gdje je Larsen?
Olgaren. -Evo ga. -Drži ga!
Momci!
24. srpanj. Izgleda se neka zla kob nadvila nad brodom,
koji već ima manjak ljudi dok ulazi u Biskajski zaljev
s predstojećim lošim vremenom.
A prethodne noći, drugi čovjek je izgubljen a još jedan povrijeđen.
Čudna povreda. Svi su se uspaničili od straha.
18 dana smo na moru. Najbliža luka je Engleska.
Moramo vjerovati u Boga i nastaviti dalje.
Hladan je kao led. Pravi buku i pomiče se, ali oči mu se neće otvoriti.
Kao da se ne može probuditi iz nekog sna. - Ali što se dogodilo njegovom vratu?
I što je radio u opremi? -Svašta se je moglo dogoditi.
Možda mu se neko uže zamotalo oko grla. - Ne, ne.
Ovo izgleda kao ugriz. Izgleda kao isti ugrizi koje smo vidjeli kod životinja,
isti ugrizi koji su jako ozlijedili djevojku u stolariji.
Misliš da je neki vrag učinio ovo? Kao što ona kaže?
Ja...
Mislim da ne. - Dobro. - Ali nešto je.
I to je stvarno i na brodu je, vjerovali u to ili ne.
Odsad, nek' po dvojica stražare, naoružani.
Bez izuzetka. Pretražite brod, g. Wojchek.
Ne samo tovarni prostor. Svuda.
U redu, Toby.
Imaš težak zadatak.
Kapetan je dobar koliko i njegov dalekozor.
Mogu li se pouzdati u tebe da mi ga izglancaš?
Ako je to previše... -Ne.
Hoću reći, ne, gospodine. Mogu ja to, kunem se.
Dobar momak. Uskoro se vraćam.
Toby, zaključaj vrata.
Ne sviđa mi se ovo. Sunce zalazi i on će doći.
Halo?
G. Olgaren, ustali ste.
Gospodine...
G. Olgaren?
G. Olgaren, hoćete li molim vas otići?
Molim vas.
Svaki jarbol. Još neki genijalni potez, g. Clemens?
Čujete li to?
Što?
Bože.
Upomoć!
Toby!
Olgaren?
Upomoć!
Toby.
Toby? Otvori vrata!
Toby, otvori vrata.
Toby? Otvori vrata!
Otvori vrata. Toby? -Toby!
Toby!
Toby! - Toby! - Ne mogu dohvatiti rezu! Toby!
Toby!
-Toby!
Toby!
-Sklonite se!
Toby! -Toby!
Toby!
Toby? Toby. Bože.
Bit ćeš dobro, dečko.
Sve će biti u redu. G. Clemens će se pobrinuti za nas.
1. kolovoz. Sigurno smo prošli Doverski tjesnac.
Još 5 dana do Londona. Izgleda nas je Bog napustio,
a mi plovimo u neku strašnu propast.
Gospode, pomogni nam.
Poludio je. Kao da je opsjednut. -Zaposjela ga je ona zvijer? -Ne, ne.
Ne na način na koji mislite. To je poput otrova ili infekcije.
Infekcija? Ovakvu nisam vidio.
Mogu to osjetiti. - Olgaren? Možeš li me čuti?
Mogu sve čuti.
More. Vjetar.
Krv koja pumpa u vašim venama.
Peče.
Peče? Možda mu treba malo vode.
Peče.
Olgaren? -Peče.
Peče!
Zaboga. Hoće li netko nešto reći?
Što mu se dovraga dogodilo? - Upozorio sam vas.
Sve sam vas upozorio, zar ne? Ovo je kazna za naše grijehe.
Petrofski, kriminalac. Oglaren, ciganski pogan. Kurvar, razvratnik.
I iz Gomore ona osobno... -Hoćeš li ušutjeti, prokleti idiote?!
Abrams, preuzmi jutarnju stražu.
I, Joseph, zamijenit ćeš ga kad on... - To dijete će sljedeće ustati iz mrtvih.
Sotonina crna krv pumpa iskvarenost kroz njegove vene.
Božji bijes se obrušio na ovaj brod kao kod Jone... -Začepi!
Provjeri zalihe.
Što god je bilo u Olgarenu,
da se pretpostaviti da je to i u dječaku. Ima sve iste simptome.
Ali tvoje transfuzije krvi su spasile djevojku. -Ne Tobyja.
On je manji, slabiji.
Rana je bila gadnija, a gubitak krvi veći. Samo...
Ne znam. Mislim...
Mislim da moramo početi razgovarati...
Hajde.
Gledaj ga u oči kad to činiš.
Nisam na to mislio. Sigurno se skriva ovdje. Ako ne možemo to pronaći,
možda možemo smisliti način kako njega spasiti...
Sigurno misliš na dječaka? Idi u krevet.
Ponestaje nam ljudi za stražu ovim tempom.
Ana.
Otvorit ćete sanduke, zar ne? - Da.
Vrati se u spremište i zabravi vrata.
Svi ste zarobljeni na istom brodu, g. Clemens.
Zaboravljate li da se sigurno hrani zašto što ste me spasili?
Idem s vama. - Ovaj stvor je pobio većinu posade.
Onda zamislite što će učiniti ako ga pustimo da se dokopa Londona.
Idemo.
Ako nađemo tvog vraga, hoće li ga meci ubiti?
Kontrolirao je moje selo generacijama.
Mislite li da znam kako ga ubiti?
Nikad nisam volio oružje. Uzmi...
Da vidim. 6. srpanj. Privatni tovar poslan za Carfax opatiju u Londonu.
Ne piše tko je vlasnik.
Rekao je Joni, i bio je pošteđen.
Bio je pošteđen. "U nevolji svojoj prizvao sam Boga,
i on me je uslišao. Iz utrobe groba za pomoć sam vapio,
i ti si čuo moj glas.
Kada si me bacio u dubine,
u srce otvorenog mora."
Zašto London? -Zato što u mojoj zemlji nije preostao nitko da ga hrani.
Počnimo s ovim.
Zemlja. Ništa drugo do zemlja.
Ništa.
Ovaj izgleda drugačije.
Vidi.
Našli smo gdje vrag spava.
"Vapio sam,
i ti si čuo moj glas."
Gospode... -Gospode. -Bože.
Bože.
Bože!
Desni čamac za spašavanje je nestao. -Abrams, vidiš li ga?
Ne. Ničeg nema ovdje. Ničeg.
Ne.
Gospodine, pretpostavljam da niste čuli?
Bili biste dobar kapetan, g. Wojchek.
Samo da smo vidjeli London.
G. Wojchek. Kako je Toby? Hoćemo li mu odnijeti malo...
Što se dovraga događa na ovom brodu?!
Kapetane Elliot. Mi...
Umotali smo u platno Tobijevo tijelo, gospodine.
Mi smo prokleta posada, g. Clemens.
Na prokletom brodu. Više ne planiramo svoj smjer.
Vrag ispod to čini. I svi mi znamo gdje nas on planira isporučiti.
U pakao, g. Clemens.
Svakoga od nas, jedno po jedno.
Kapetane?
Mili Gospode...
uzmi ovog slatkog dječaka.
Neka nikad više ne bude gladan, nek' mu nikad više ne bude hladno,
nek' se nikad više ne plaši.
Ovaj svijet je okrutan i bezdušan.
Neka Toby pronađe bolji sljedeći dom.
Amen. - Amen. - Amen.
Stanite.
Vidio sam da se pomiče. Živ je.
Kapetane Elliot, dječak ne diše.
Nema otkucaja srca. Mrtav je.
Kapetane, trebate sjesti. - Govorim vam, živ je. Pomakao se.
Kapetane Elliot, molim vas.
Ne!
G. Wojchek, mogu li razgovarati s vama?
Imamo plan. Ako možemo... - Vidio si što i ja i dalje hoćeš planirati.
Ovo nije Cambridge, astronome. Ne možeš smisliti izlaz iz ovoga.
Bio sam jedan od prvih crnih liječnika
koji je diplomirao medicinu na Cambridgeu. Jesam li vam to rekao?
Blago tebi... - Prijavio sam se u sve najbolje bolnice u zemlji.
Odmah mi je rečeno da nema slobodnih pozicija.
Kopao sam i rukama i nogama za svoje obrazovanje,
međutim nitko mi nije htio dopustiti da ga primjenjujem.
Konačno mi je ponuđen posao preko pošte.
Kraljevski doktor rumunjskog kralja Carola I.
Moje ime je nekako stiglo do njih.
Ali boja moje kože, kasnije se ispostavilo, nije.
Kapetan Elliot me je jednom za večerom pitao čemu najviše žudim.
Rekao sam mu da hoću da svijet ima smisla.
Treba mi ovaj svijet imati smisla, g. Wojchek.
Ova zvijer, upamtite moje riječi, to je zvijer...
Duboko u sebi, i meni to treba imati smisla. Moram za znam zašto je
takva kakva je, i zašto to radi i što radi.
A onda ću podsjetiti zvijer da ona, kao i svijet,
nemaju nikakvu kontrolu nada mnom. - A onda?
A onda hoću ubiti prokletinju.
Ako zatvorimo ovu kabinu, jedan dan smo dalek od Londona s ovim vjetrom.
Ne možemo razviti još jedra, uz posadu kakva je.
Što, hoćeš da čekamo, očiju u mraku,
servirani i spremni za večeru? - Pobjegao je od našeg oružja u noć.
Neće riskirati direktan napad. -Bježao? Nije bježao.
Bilo je racioniranje. - Racioniranje?
Po jednog svake noći.
Čim smo izašli na pučinu i više nismo mogli ući u luku.
Sakrio se ispod palube, održavajući se na Ani do tada.
Ali sada nas ima točno tamo gdje nas hoće, zar ne?
Kao što je rekao, London je samo jedan dan daleko.
Više mu ne trebamo. Moramo ga ubiti prije nego što se dokopa obale.
Ubiti? Ne možemo čak ni ako ga nađemo. - Ne, ne možemo.
Zato ćemo postaviti zamku. - Moramo potopiti brod. S njim.
Potopiti Demetru? Jesi li poludjela? - U pravu je.
Postavimo zamku i ostavimo je na brodu koji tone.
Onda možemo pobjeći na jednom od čamaca za spašavanje.
Ako je smjer ispravan, trebali bismo moći doći do obale. -Ovo je moj dom.
I neću ga uništiti zbog ovog jebenog stvora!
Odrastao sam na brodu, g. Wojchek. Poput ovog.
Moj otac je bio mornar čitavog života. Stalno mi je govorio da su
živi dio broda ljudi na brodu. Posada.
Priče. Sve ostalo su samo drvo i čavli.
Ne!
Ovo je moj dom.
Moj je.
To ću ja.
Zatvorimo tovarni prostor, tako da ima samo jedan izlaz na palubu.
Kad padne noć, Ana će biti za kormilom. Kad dođe po nju,
imat ćemo čist pogodak iz motrišta. Potopimo brod
i pošaljemo ranjenu zvijer u vodeni grob.
21. srpanj. 4. kolovoz.
Ne usuđuje se dirnuti... Moraš odvesti Tobyja kući. 1830...
Kapetane. -Ne, ljudi moraju znati. Dnevnici. Mora postojati zapis.
Demet je izgubljena, gospodine. Napuštamo brod.
Napuštate brod? - Da, gospodine.
G. Wojchek ispod palube vrši pripreme trenutno.
Ostavit ćemo zvijeri brod koji tone kao oproštajni poklon.
On mi dolazi.
Šapuće mi iza mojih očiju.
On može vratiti Tobyja. On ga je uzeo. Može ga i vratiti.
Kapetane, urazumite se. Znate da to nije moguće. - Toby...
Toby. Samo moram odvesti Demetru do obale.
Žao mi je, g. Clemens. - Ne! -Kapetane. Vidjeli ste ga kao i ja.
Znate duboko u sebi da to nije sve.
Kad sanjam, ponekad se sjetim tko sam bila. Prije njega.
Ali najčešće, pomislim na kutiju u kojoj me je držao.
Kako je svaki put dolazio do mene i zarivao zube u moje meso,
pio dok se ne zasiti, prljavština bi ušla u svežu ranu,
ispunjavajući me. - Ne možete potopiti Demetru.
Zamislite Tobijevo lice.
Njegov osmjeh, njegov smijeh.
I pomislite na tu prljavštinu koja i njega ispunjava, jer to vrag radi.
On uzima ono što je dobro i što volite,
iskoristi ga, izvrne, i istruli ga iznutra.
Nemojte mu dopustiti da to učini zbog sjećanja na vašeg dječaka.
Ja ću...
Isplovit ću brodom na pučinu.
A kad brod konačno ode...
čudovište nikad neće moći stići do doma koji sam poznavao.
Kojeg je Toby poznavao. - Kapetane,
nema potrebe ostajati na Demetri.
Kuda bih otišao, g. Clemens?
Mislite da će ovo upaliti? - Mora.
Eno je. Obala Engleske.
I izgleda kao da puše oluja. - Drži na oku palubu.
Ništa ne vidim.
Tišina.
Ne moraš biti ovdje.
Mogla si ostati ispod palube s kapetanom Elliotom.
Ostati sigurna.
Vrag i ja smo povezani. Dovoljno ste pametni da primijetite.
Mogu ga naslutiti.
Nekako ga osjetiti.
Isto i on.
Doći će po mene.
I dok je fokusiran na mene, znate što vam je činiti.
Gdje je dovraga?
Što je?
On zna, g. Clemens.
Dragi Bože. Ima krila. Stiže!
Molim te, Wojchek! Wojchek, pomogni mi!
Zaboga, presjeci ga!
Wojchek!
Wojchek! Stižemo! -Ne! Spremite čamce za spašavanje!
Hajde!
Moramo požuriti! Blizu smo obale!
Treba nam Wojchek! I kapetan! - Pronaći ću ih!
Presjeci konopce ako moraš, ali oslobodi ga!
Oprosti mi.
Wojchek!
Gdje si?
Wojchek!
Ana. Kapetane.
Kapetane! Stiže!
Ana! Kapetane!
Gospode.
Odričem te se, Vraže!
Odričem te se...
Kapetane.
G. Clemens. Obavijestite ih, hoćete li?
Obavijestite ih da sam opravdao zadano povjerenje.
Hoću, kapetane. Obećavam.
Hoćeš vjerovati da si Bog!
Obojica znamo da nisi!
Krvariš kao i svatko od nas!
Spavaš u zemlji! Hraniš se!
Iznad svega, hraniš se! Hoćeš da te se bojimo!
Ispod se bojiš! Bojiš se onoga što je s druge strane
kao i svako drugo biće!
Ti si mi u glavi. U krvi.
Prokleo si me na pakao!
Kopile!
Ana! Ana, idi u čamac.
Ne plašim te se.
Hoćeš.
Umri, Vraže!
Isuse. -Što nije u redu? -Trči po mlađeg vodnika.
Reci mu da se brod pokušava probiti kroz jake valove.
Obala je tako blizu.
Blizu je.
G. Clemens.
Ne. Ne.
Znam danima.
Žao mi je. -Još jedna transfuzija... -Samo bi odgodila ono neizbježno.
Oboje znamo to. -Ali mogu... Mogu... Samo... -Ne.
Neću postati...
Cijeli život...
moj narod, vrag,
birali su umjesto mene.
Ja biram ovo. Nitko drugi.
Spasila si me. -I vi mene.
Sve o brodu duhova kod Whitbyja. Nema preživjelih. A vi, gospodine?
Hoćete li Dejligraf? Kupite novine, samo 2 penija.
Sve o brodu duhova kod Whitbyja. Nema preživjelih.
Stigao sam u London.
Stvorenje je u lovu na krv negdje u gradu,
ali znam gdje spava tijekom dana. - Carfax opatija?
Vi ste novi vlasnik? - Ne, gospođice. Samo je tražim.
Do opatije treba nekoliko sati kočijom odavde.
Pada mrak ritovima. Na vašem mjestu, pričekala bih do jutra.
Gospođice, i ja sam to isto mislio.
Konačno sam vidio istinsku tamu
koja živi ispod površine ovog svijeta,
zlo koje ni znanost ni razum ne može objasniti.
Ipak vidio sam njegovu ljepotu i one spremne da daju sve da to zaštite.
I tako progonit ću ovu poganu zvijer.
I kunem se onima koji su dali svoje živote
da ću eliminirati ovu pošast i poslati je natrag u pakao.
Preveo: Bambula
BAZIRANO NA DNEVNIKU DEMETRE IZ DRAKULE BRAMA STOKERA