I 1897 BLEV ET RUSSISK SKIB HYRET TIL TRANSPORT
EN PRIVAT LAST BESTÅENDE AF 50 TRÆKASSER.
FRA RUMÆNIEN TIL ENGLAND.
VED ANKOMST BLEV FARTØJET BESKADIGET.
SKIBETS NAVN VAR DEMETER. HER ER HISTORIEN OM SKIBSREJSEN.
FRA KAPTAJNENS LOGBOG AF ROMANEN DRACULA.
Konstabel, en båd er blevet strandet grundet stormen.
Åh gud.
Kom nu!
Whitby, England 6. august, 1897
Fletcher?
Jeg kom ombord, sir,
- for at se, om der var overlevende. - Og?
Hvad er det?
Kaptajnens log.
Denne log er et arkiv og en advarsel.
Hvis han finder dig,
- må Gud hjælpe dig, -
- for Han svigtede Demeter.
Vi prøvede at stoppe ham.
Hvis det ikke lykkedes,
- må Gud forbarme Sig over jeres sjæle.
Jeg kan ikke gå tilbage dertil, sir.
Kom nu.
FIRE UGER TIDLIGERE
Sir! Sid ned! Din tur!
6. juli. Vi stopper i Varna, Bulgarien.
Gå ikke langt væk, Toby. Vi bliver ikke længe.
Okay, bedstefar. Det lover jeg.
Vi manglede et par besætningsmedlemmer.
Kaptajn.
Jeg har bedt mr. Wojchek om at afhjælpe dette, inden vi modtager forsendelsen.
Demeter leder efter sømænd så langt som til England.
Jeg folder.
Slå ørerne ud, mine herrer.
Demeter har brug for tre velegnede sømænd.
Kurs mod London. Vi betaler i guld.
Jeg kan.
Jeg er stærk som en okse.
Hvem er du?
Clemens.
Du er klædt ud som en uddannet mand. Hvor studerede du?
På University of Cambridge.
Jeg har en fast hånd
- og forsyninger, hvis I får brug for en læge.
Det er et stykke tid siden, men jeg ved, hvordan man arbejder på en båd.
At læse om både er ikke som at sejle.
Hvad lærte sømanden fra en bog?
Hvem hjalp ham, da han var faret vild på havet?
Astronomi, for blot at nævne én ting.
Du kan miste et kort og et kompas.
Du kan ikke miste stjernerne.
Har aldrig set en englænder have så travlt med at vende tilbage til England.
Han går så snart vi ankommer.
Vi har brug for et stærkt mandskab. Ikke passagerer.
Mig?
Dig.
Nej, ikke dig.
Vi ønsker jeres mænds hjælp til at læsse lasten.
Hvad siger han?
- Han siger, at de ikke kan blive. - Fandme nej.
Vi har brug for dem.
De skal af sted før solnedgang.
Det er jo absurd.
Stille, alle sammen!
Til dine mænd.
Vi går nu.
Held og lykke.
Må du se enden på din rejse.
Mænd!
Det er mere end prisen for at bringe lasten hertil.
Hvad sagde han til sidst? God rejse eller godt vi slipper for jer?
"Held og lykke."
Kom nu, træk!
Træk!
Kom nu, træk!
Træk!
Kom nu, træk!
Træk!
Kom nu! Træk!
Giv slip! Giv slip!
-Toby! - Er du uskadt, knægt?
Toby?
Mr. Wojchek, stands denne mand.
Du nævnte aldrig drager.
Jeg kender dette symbol.
Det er et dårligt tegn.
Du kunne have dræbt drengen. Jeg er ligeglad med drager.
Behold dit guld, Djævelens Slange.
Må Gud hjælper jer.
Må Han redde skibet.
Redde besætningen.
Er du uskadt?
Er du såret?
- Tak, mr. Clemens. - Velbekomme.
Vi sejler om en time.
Hvis jeg finder ud af, at du løj, kaster jeg dig over bord, astronom.
Tak, sir.
Larsen, få den flok kakerlakker i gang.
I hørte mr. Wojchek.
Olgaren, få kasserne på plads.
Kom nu.
God hund!
Så sejler vi! Forbered sejlene.
Træk fortøjningslinerne.
Fart på!
Træk!
Giv mig en kurs.
Hun bevæger sig som en tyk gris med al den vægt.
Ser du den stråle?
Det var der, de hængte piraterne.
Har du nogensinde set en død person?
- Jeg har. - Virkelig?
Jeg viser dig skibet.
Kaptajnens kahyt er der.
Der er mange kort der.
Han kan ikke lide, når jeg render rundt.
Det er Huckleberry.
Men vi kalder ham Huck.
Hej, Huck.
Her er lasten.
Det hele skal til London.
Bank på træet, hvis der er problemer, -
- for et vagtskifte, eller hvis himlen bliver mørkere.
Man kan høre det fra køjerne til kaptajnens kahyt.
Jeg sværger.
Jeg har hørt det.
Ja, jeg tror på dig.
Her spiser vi.
Det var engang en tømmerbåd.
I dag er ønsker alle dampbåde.
- Kaptajnen kan ikke lide metalskibe. - Det er problemet med fremskridt.
Han er ligeglad med glæder, vores eller kaptajnens.
Demeter er et fint skib. Uden tvivl.
Dette er mit mandskab, mr. Clemens.
Jo hurtigere vi spiser dem, jo mindre lort skal jeg rydde op.
Huck. Du kender reglerne.
Her er køkkenet.
Joseph.
Det her er Clemens.
Han er læge.
En rigtig én.
Vi spiser klokken seks.
Hverken før eller efter.
Hold dig ude af køkkenet.
Jeg tjener ingen, der misbruger Herrens navn.
- Han mener det. - Det hele.
Ved du hvem Saint-Nicolas er?
Sømændenes skytshelgen.
Du er altså ikke en hedning.
Tak Herren for de små ting.
Toby, vis ham hans kahyt.
Og få den hund ud af mit køkken.
Huck!
Den 6. juli var vi færdige med at få lasten ombord.
Tyrkisk bomuld, -
- ti tønder petroleum -
og private kasser adresseret til London
med ni folk.
En besætning på fem sømænd, -
- en skibslæge, -
- to menige, kokken og mig selv, kaptajnen.
Let vind.
En munter besætning.
De kalder mig Johnny Hangman
- De kalder mig Johnny Hangman - Johnny
Alt i orden, kaptajn.
Vi rykker frem med 12 knob mod nordøst.
Roret rasler lidt, men det bliver bedre.
Tolv knob?
Vi når London inden den 6. august.
Ja. Det må vi hellere for besætningens skyld.
De glæder sig allerede til, at bruge deres lønsedler.
Jeg har besluttet, at dette bliver min sidste rejse, mr. Wojchek.
Jeg vil købe en lille hytte i Irland.
Toby vil nyde naturen.
Og jeg lovede min datter, at jeg ikke ville lade havluften skade hans hjerne.
Det løfte vil jeg holde.
Jeg vil gøre dig til min efterfølger, -
- som kaptajn på Demeter, så snart vi ankommer i London.
- Sir, jeg... - Du er en god sømand.
Dette skib kunne ikke få en bedre kaptajn.
Otte hundrede pund, otte personer, minus kaptajnens og styrmandens andel, -
- det giver cirka -
- femoghalvfjerds hver. - Femoghalvfjerds?
Jeg har tænkt mig at få mig en god barbering og købe mig en flot ny vest.
Engelske kvinder elsker en fin vest.
Næsten lige så meget, som de elsker mig.
Hvis du skjuler dit ansigt med vesten, så måske.
Du er sjov.
Hvad skal I med jeres penge?
"Den gavmilde sjæl skal belønnes,
"- og den, der vander, skal selv blive vandet."
Herren er ligeglad med, om jeg vander mig selv.
Femoghalvfjerds!
Ved I, hvad jeg vil gøre?
Det samme som altid, Petrofsky.
Find det nærmeste bordel og bruge en måned på at ligge i med...
Mr. Abrams. Vær så venlig.
Jeg undskylder, kaptajn. Jeg glemte drengen.
Jeg er næsten ni år gammel. Jeg ved, hvad et bordel er.
Gør du?
Ja.
De betaler kvinder for at tage deres trusser af.
- Hvad? - Ja ja.
- Er det ikke? - Tæt nok på.
Tæt nok på.
Og du, mr. Clemens?
Sir?
Kunden vil udbetale en betydelig bonus -
- for rettidig ankomst af lasten til London.
Som besætningsmedlem vil du have en besætningsandel.
Hvad vil du købe?
Måske en ny underkjole?
Alt, hvad jeg ønsker i livet, kan desværre ikke købes.
Og hvad er det?
At forstå denne verden.
Jo mere jeg ser, jo mindre giver det mening.
Verden giver sjældent mening, mr. Clemens.
Det er ikke meningen, den skal forstås, -
- men den skal opleves og accepteres.
Måske.
Jeg må komme til bunds i tingene.
Og forstå hvorfor verden har så meget godhed i sig, og dog...
Er det ikke det, vi alle ønsker?
I bund og grund.
Han har ret.
Så tager jeg hans andel.
- Hvad er det? -Toby?
Se til kvæget.
Toby?
Hvad er der med dem?
Det skyldes nok vejret.
De mærker et uvejr nærme sig.
Toby.
Giv mig en hånd.
Det burde berolige dem.
Hvad var det, mr. Clemens?
Hent kaptajnen.
Fortæl ham, at noget faldt ned i lastrummet.
Bliv hos mig.
Kom nu.
- Hvad i hede helvede sker der? - Hun var nedenunder.
- En blind passager. - En passager, der vil dø, -
- hvis hun ikke får lægelig behandling.
Vil du hjælpe hende?
- Vi ved ikke, hvilken slags sygdom... - Kaptajn.
Hvad skal du bruge?
Kroppen er inficeret. Jeg må lave en transfusion.
- Hvad siger du? - En blodtransfusion.
Hun har brug for blod for at bekæmpe infektionen.
Du laver sjov.
Enten hjælper du mig, eller også hindrer du mig og må gå.
Gør lidt nytte, tak.
Hun vil overleve natten, men jeg er nødt til at fortsætte transfusionerne -
- for at fjerne det inficerede blod.
Vi gjorde alt, hvad vi kunne.
Måske vågner hun i tide til, at se os kaste hende ud i bølgerne.
Vi lader Poseidon tage sig af den blinde passager. Som altid.
Jeg reddede ikke hendes liv, så du kan dræbe hende.
- Lad os gå i land ved den næste havn. - Os?
Jeg ser nu, hvor din loyalitet ligger, mr. Clemens.
Hvis vi stopper, mister vi bonussen.
Og jeg vil ikke opgive den bonus for dig eller din syge hore.
Mr. Wojchek, sænk din stemme. Var dit sprog.
Jeg ville ønske, at min sidste tur ikke blev skæmmet af en kvindes død.
Blind passager eller ej.
Tømrerskuret bliver hendes soveværelse.
Tak.
Og du alene vil dele dine rationer med din patient, mr. Clemens.
Toby.
Vil du holde øje med hende for mig?
Hvis der kommer nogen, så hent mig eller kaptajnen. Forstået?
Godt. Kom nu.
God dreng.
Du får mange venner, ikke sandt?
En kvinde på båden.
Et dårligt tegn. Det bringer ulykke.
- Mandskabet bliver ikke glade. - De behøver vel ikke være glade?
Dette skib skal bare til London.
Jeg prøver at hjælpe dig.
Bliv ved, måske når hun til London, men du ender med at svømme.
Bank, hvis du behøver hjælp.
Giv lyd.
- Forstået? - Ja.
Øer og klipper overalt!
Vi er i Det Ægæiske Hav?
Det er Middelhavet ved daggry.
Vi kommer til tiden, ikke?
Grækenland burde være på styrbord side.
Mr. Olgaren?
Olgaren?
Du gode gud!
Så du det?
- Så du nogen? - Der er ingen andre end os heroppe.
Der er noget derude.
Nogen.
Hvad...
Åh gud! Huck!
Alt kvæget?
Enhver mand med oplysninger om denne afskyelige forbrydelse -
- må få tungen på gled nu, eller blive fængslet senere.
- Pigen... - Ikke i hende tilstand.
Det kan mr. Wojchek bevidne. Også selvom han ser sig frabedt.
Ja.
Han har ret.
Det behøvede hun ikke. Vi ved det.
Uheldet. En kvinde ombord.
Det bringer uvejr. Dyrene går amok.
Hunden blev flået i stykker.
Måske var han syg og blev angrebet af et stort dyr, mens han angreb det.
Tror du, Huck gjorde det?
Flåede dyrene i stykker?
Nej. Han er en god hund.
Du hørte det selv.
Rabies.
Uheldigt.
Vi fortsætter som normalt.
Hvis det er en epidemi må vi stoppe ved havnen.
- Nej. - Vores bonus.
Hvad mener du? Vi mister vores bonus.
Vi kan ikke stoppe.
Mr. Clemens.
En sygdom af denne art, kunne et menneske blive smittet?
Nej.
Rabies overføres kun til et menneske gennem et bid.
Få kødet væk.
Med det samme.
Vi må bede Fadervor med kål og kartofler resten af turen.
Er I alle sammen dumme?
Det var ikke rabies, der åbnede burene.
Der er kun to personer på dette skib, som jeg aldrig har sejlet med.
Cykaen i skuret.
Og denne sorte vildmand, der udgiver sig for at være læge.
Vil du gentage det?
Intet menneske har gjort dette.
Ondskab er ombord.
Et mægtigt onde.
Anna.
Det stinker sgu!
Toby!
Toby?
Hej!
Huck var en god hund.
Det gør mig ondt.
Det var ikke kun Huckleberry.
Jeg lovede kaptajnen.
Det var min opgave at passe på dem.
Dyrene, mener jeg.
Jeg lovede kaptajnen.
Toby.
Nogle gange går det galt, uanset hvilke løfter der bliver givet.
Okay?
Der er ting i denne verden, som vi ikke kan kontrollere, -
- men vi gør vores bedste.
Ja. Tak, mr. Clemens.
Gå så.
Himlen er vred.
Himlen mærker intet, min ven.
Det er nedbør -
- og simpelt atmosfærisk tryk.
Jeg så noget i går aftes.
Der er noget unaturligt ombord.
Jeg er ikke overtroisk, mr. Olgaren.
Jeg tror på videnskab -
- og naturen. Og Saint Nicolas, fordi Joseph ikke ville give mig mad.
Behold din videnskab. Jeg så dit ansigt i mørket i går.
Dine øjne.
Du så ham,
- ligesom mig.
16. juli.
Voldsomt uvejr i tre dage, og alle har travlt med sejlene.
Lægen fortsætter med at administrere transfusioner til vores blinde passager, -
- men hendes tilstand forbliver uændret.
Vores fødevarereserver svinder ind, -
- mændene misfornøjet.
Og nu har vi passeret Cape Matapan, -
- og der er mere end to ugers rejse tilbage.
Hun hedder Anna.
Fortalte hun dig det?
Vågnede hun?
Mr. Olgaren lærte mig romani. Nogle gange taler hun lidt engelsk.
Hun sagde ikke så meget, men...
Jeg tror ikke, hun har gode drømme.
Hun gentager et ord igen og igen.
At fodre.
Sover du ikke?
Du lagde også mærke til det.
Rotterne...
Alt er roligt. I spisekammeret er de alle væk.
Væk? Hvad mener du?
De er væk.
Der er altid et dusin eller sådan.
De skriger, de kradser.
Hvis Huck fik rabies, -
- jagede han dem måske væk. - Du kunne brænde dette skib, mr Clemens, -
- og rotter ville bygge rede i asken.
Noget skræmte dem væk.
Et skib uden rotter,
- det er unaturligt.
Abrams?
De driver gæk med dig.
Fjolser, der laver sjov.
Abrams?
Hvor fanden kom du fra?
Petrofsky?
Blev kniven fundet her?
Og roret var fastgjort?
Petrofsky må have drukket.
Han gled og faldt over bord.
Efter at have blødt over hele dækket?
Hvad lavede du oppe midt om natten?
Du havde hans kniv i hånden.
Selvfølgelig. Jeg dræbte ham.
Og det lykkedes mig at undgå at blive smurt ind i blod, -
- så ringede jeg med klokken for at melde mig selv.
Det er genialt, mr. Wojchek. Sagen er afgjort.
Kaptajn.
Jeg undersøgte hundens lig.
Han blev ikke dræbt i spisekammeret, som de andre dyr.
Han havde bidemærker på halsen, ligesom alle dyrene.
Hvad foreslår du, mr. Clemens?
Jeg ved det ikke, men deres arterier blev flået op, -
Han er her.
Han er her!
Vi må forlade skibet. Med det samme!
Os alle. Vi må forlade skibet!
Mr. Clemens, styr hende.
- Han vil dræbe os! - Anna!
- Vær nu sød. - Forlad skibet!
Kaptajnen vil læse højt fra Bibelen, og vi vil fortsætte.
Der er ikke nok alkohol om bord til, at Petrofsky blev så fuld...
- Lad os lytte til pigen. - Jeg nægter at diskutere noget.
Kun skibets tilstand -
- og vejret.
Forstået, mr. Abrams?
Kom i sving.
18. juli.
Mændene fortalte om morgenen -
- at et besætningsmedlem, Petrofsky, manglede.
Mændene gennemsøgte hele skibet.
Efter Olgaren hævdede -
- at have set noget mærkeligt et par nætter før.
Disse transfusioner bør kontrollere infektionen.
Hvad forsøgte du at sige?
Han er her.
På skibet.
Lige fra begyndelsen.
Hvem?
Godt.
Jeg kan ikke hjælpe, hvis du ikke fortæller mig -
- hvad der skete. Hvorfor blev du fundet nedenunder?
I min landsby taler vi om en ondskab -
- der bor i bjergene.
I et slot ældre end os alle.
En ondskab?
Han udgiver sig for at være menneske for at skjule sin sande natur.
Om natten lever den af de uskyldiges blod.
Jeg har levet i skyggen af dette slot hele mit liv.
Jeg vidste, at de ældste havde indgået aftaler -
- for vores folks sikkerhed.
- Du blev ofret til denne mand. - Han er ikke en mand.
Et dyr?
Nej, det er heller ikke et dumt dyr. Begå ikke denne fejl.
Vi kalder ham Dracula.
Og du tror, at han tog dig med ombord?
Hvorfor?
Han bragte mig hertil for at få næring.
Åh gud.
Han er her, mr. Clemens.
Det, som bærer en mands hud.
Om natten drikker han vores blod, og han er ombord på dette skib.
Vi slipper ikke levende herfra.
Kvinden...
Hun ser harmløs ud, men...
Siden hun kom ombord, tænkte jeg, -
- om vi skulle have smidt hende i havet.
Så tænker jeg på min datter.
Hun er omtrent hendes alder.
Hun er klog og smuk.
Olgaren?
Olgaren!
Hvad er der galt? Du bankede.
Bankede jeg?
Vær sød at lade være!
Vær sød at lade være.
Træk, skiderikker!
Træk! Træk!
Abrams!
Hvor fanden er Larsen?
Larsen!
- Larsen! - Larsen!
Olgaren!
Larsen!
Olgaren!
Larsen!
Olgaren!
- Larsen! - Larsen!
Larsen!
Sådan, ja.
Olgaren, hvor er Larsen?
Olgaren?
Der er han.
Folkens!
24. juli.
Skibet ser ud til at være ramt af en forbandelse.
En mand mindre, og vi ankommer til Biscayabugten med uvejr forude, -
- og i nat, endnu en mand død, -
- og en anden såret.
Et mærkeligt sår.
Mændene er paniske.
Vi har 18 dage tilbage til søs.
Den nærmeste havn er England.
Vi må sætte vor lid til Gud og sejle videre.
Han er iskold. Han laver støj, men hans øjne åbner sig ikke.
- Som om han ikke kan vågne. - Hvad skete der med hans hals?
Hvad lavede han der?
Meget kan være sket.
Måske tove viklet om hans hals.
Nej.
Det ligner bidemærker.
Ligesom dem, vi så hos dyrene.
De samme, vi fandt på pigen.
Tror du, en djævel gjorde dette?
Som hun påstår?
Jeg...
... tror det ikke.
- Godt. - Men noget gjorde det her.
Det er ægte, og det er med ombord, -
- om vi vælger at tro på det eller ej.
Fra nu af vil jeg have to bevæbnede mænd til hvert vagt.
Ingen undtagelser.
Gennemsøg skibet, mr. Wojchek.
Søg overalt.
Godt, Toby.
Du har noget af en opgave.
En kaptajn er afhængig af sin kikkert.
Kan du gøre den klar for mig?
- Hvis det er for meget... - Nej!
Jeg mener: nej, sir.
Jeg kan gøre det, jeg lover det.
God dreng.
Jeg kommer snart tilbage.
Toby, lås døren.
Jeg kan ikke lide det her.
Solen går ned og han kommer.
Hallo?
Mr. Olgaren, du er på benene igen.
Mr...
Mr. Olgaren.
Mr. Olgaren, gå nu væk.
Jeg be´r dig.
Det var alle master.
Endnu en fantastisk idé, mr. Clemens?
Hører I det?
Hvad?
Åh gud.
Hjælp!
Toby! Toby!
Olgaren.
Olgaren?
Hjælp!
Toby.
Toby?
Toby.
Åbn døren!
Toby, åbn døren.
Toby?
Åbn døren!
Åbn døren.
Toby?
Toby!
Jeg kan ikke nå låsen.
Toby!
-Toby! -Toby!
Toby!
-Toby! -Toby!
Flyt jer!
Toby!
Toby?
Toby. Åh, gud.
Det skal nok gå, min dreng.
Det skal nok gå.
Mr. Clemens vil tage sig af os.
1. august.
Vi må have passeret Dover-strædet.
Fem dage til søs før London.
Gud ser ud til at have forladt os.
Vi er på vej mod en frygtelig skæbne.
Må Gud hjælpe os.
Han er skør.
Som om han var besat.
- Af udyret. - Nej.
Ikke i den forstand, i hvert fald.
Det er som en gift -
- eller en infektion.
En infektion?
Jeg har aldrig set noget lignende.
Jeg kan mærke det.
Olgaren?
Hører du mig?
Jeg hører alt.
Havet, -
- vinden, -
- blodet, der strømmer gennem dine årer.
Det brænder.
Måske har han brug for vand.
Det brænder.
Olgaren?
Det brænder!
For Guds skyld.
Sig nu noget!
Hvad fanden skete der med ham?
Jeg advarede jer.
Jeg advarede jer alle sammen, gjorde jeg ikke?
Det er straffen for vore synder.
Petrofsky, en kriminel. Olgaren, en hedensk sigøjner.
En liderbuk, en pervers. Og fra Gomorra...
Vil du holde kæft, din idiot?
Abrams, tag morgenvagten.
Joseph, du vil afløse ham, når...
Barnet bliver den næste, der kommer tilbage fra de døde.
Satans mørke blod løber gennem hans årer.
Guds vrede er rettet mod dette skib, ligesom Jonas...
Hold så kæft!
Tag dig af maden.
Hvad end Olgaren fejlede, -
- så har drengen det formentlig også.
- Han har de samme symptomer. - Men dine transfusioner reddede pigen.
Ikke Toby.
Han er mindre.
Han er svagere. Såret er værre, blodtabet er større.
Bare...
Jeg ved ikke. Jeg synes...
Jeg synes, vi skal begynde at overveje...
Sig det.
Se ham i øjnene, når du gør det.
Det var ikke det, jeg mente.
Han må gemme sig her.
Hvis vi finder ham, så kan vi måske redde drengen...
Tænker du virkelig på drengen?
Gå til din køje.
Vi mangler mænd til vagterne.
Anna.
- Du vil åbne kasserne, ikke? - Jo.
Gå tilbage og lås døren.
Vi er alle fanget på det samme skib, mr. Clemens.
Han har brug for blod, fordi du reddede mig.
Jeg kommer med dig.
Dette bæst dræbte det meste af besætningen.
Forestil dig, hvad han vil gøre, hvis han ankommer til London.
Lad os gå.
Hvis vi finder din djævel, -
- vil kuglerne dræbe ham?
Han styrede min landsby i generationer.
Tror du, jeg ved, hvordan man dræber ham?
Jeg har aldrig kunne lide våben.
Du skal have...
Lad os se. 6. juli.
Privat last til Carfax Abbey i London.
Ejeren er ikke nævnt.
Han fortalte Jonas det, og han blev skånet.
Han blev skånet.
"I min nød kaldte jeg Herren, -
- og han svarede mig."
"Fra Sheols mave skreg jeg, og du hørte min røst.
"Du kastede mig i afgrunden, -
- i hjertet af havet."
Hvorfor London?
Derhjemme er der ingen tilbage til at fodre ham.
Lad os starte med denne.
Jord.
Det er bare jord.
Ikke noget.
Denne ser anderledes ud.
Se.
Vi fandt djævelens hvilested.
"Jeg skreg, -
- og du hørte min røst."
Åh gud.
Åh gud!
Styrbords redningsbåd er forsvundet!
- Abrams, ser du den? - Nej.
Der er intet her.
Intet.
Nej.
Hørte du det ikke?
Du var blevet en god kaptajn, mr. Wojchek.
Hvis vi bare var ankommet til London.
Mr Wojchek.
Hvordan har Toby det? Skal jeg bringe ham...
Hvad fanden sker der på dette skib?
Kaptajn Elliot,
- vi viklede Tobys krop ind i lærred.
Vi er et dødsdømt mandskab, mr. Clemens.
På et forbandet skib.
Vi bestemmer ikke længere kursen.
Det gør djævelen nedenunder.
Og vi ved alle, hvor han agter at bringe os hen.
Til helvede, mr. Clemens.
Os alle.
En efter en.
Kaptajn?
Herre, -
- tag denne søde dreng.
Må han aldrig mere være sulten, -
- aldrig fryse, -
- ej være bange.
Denne verden er grusom og kold.
Må Tobys næste hjem være god.
Amen.
Vent.
Jeg så ham bevæge sig. Han er i live.
Kaptajn Eliot, drengen trækker ikke vejret.
Ingen puls. Han er død.
Kaptajn, du burde sætte dig ned.
Jeg siger jer, han er i live, han bevægede sig.
Kaptajn Eliot, jeg beder dig.
Mr. Wojchek, må jeg...
Må jeg tale med dig?
Vi har en plan. Hvis vi kan...
Du har set, hvad jeg har set, og du lægger planer.
Vi er ikke i Cambridge, astronom. Logik hjælper ikke denne gang.
Jeg var en af de første sorte læger, der dimitterede fra Cambridge. Vidste du det?
- Flot. - Jeg søgte ind på alle hospitalerne.
Jeg fik at vide, at der ikke var ledige stillinger.
Jeg kæmpede for min uddannelse, -
- og ingen lod mig arbejde.
Endelig blev jeg tilbudt en stilling via brev.
Kongelig læge for kong Carol I af Rumænien.
De kendte mit navn.
Men de kendte ikke til farven på min hud.
Kaptajn Eliot spurgte mig engang, -
- hvad jeg ønskede mest.
Jeg fortalte ham, at jeg ville forstå verden.
Jeg har brug for, at denne verden giver mening, mr. Wojchek.
Dette udyr, -
- og tro mig, det er et udyr...
Jeg vil forstå det.
Jeg må vide, hvorfor han er sådan, og hvorfor han opfører sig sådan.
Så vil jeg minde udyret om, at det, ligesom verden, ikke kan styre mig.
Og så?
Så slår jeg den forbandede ting ihjel.
Hvis vi barrikaderer dette rum, -
- når vi til London på en dag med den vind.
Vi kan ikke sætte sejl, vi mangler mænd.
Så vi må vente, i mørket, og blive fortæret?
Han frygtede vores våben. Han tør ikke angribe.
- Frygtede? - Det er...
Han stikker ikke af.
Den rationerede.
Rationerede?
En per nat.
Da vi var på det åbne hav, og vi ikke kunne nå til havnen.
Han gemte sig nedenunder -
- levede af Annas blod.
Vi er præcis, hvor han ønsker.
Som han sagde, vi er i London om en dag.
Han har ikke længere brug for os.
Vi må dræbe ham før han når kysten.
Dræbe ham?
Vi kan ikke engang finde ham!
Nej, det kan vi ikke.
Derfor er vi nødt til at lægge en fælde for ham.
Vi må sænke skibet.
Med ham ombord.
Sænke Demeter?
- Er du gået fra forstanden? - Hun har ret.
Vi efterlader ham på det synkende skib. Så flygter vi i en redningsbåd.
Er vi på rette kurs, burde vi kunne nå i land.
Dette er mit hjem.
Jeg vil ikke synke hende for denne forbandede ting!
Jeg voksede op på et skib, mr. Wojchek.
Magen til dette.
Min far var sømand hele sit liv.
Han fortalte mig altid, at på et skib, -
- er den levende del, -
- mændene om bord.
Besætningerne, historierne.
Alt andet er kun træ og søm.
Nej!
Det er mit hjem.
Hun er min.
Jeg gør det.
Vi barrikaderer lastrummet -
- så der kun er én vej ud.
Når natten falder på, vil Anna være ved roret.
Når han nærmer sig hende, angriber vi ham fra kragereden.
Vi sænker skibet, og sender det sårede udyr til bunden af havet.
21. juli.
4. august.
Han tør ikke røre...
Toby skal hjem.
- 18:30 - Kaptajn.
Nej, folk skal vide det.
Det skal optages.
Demeter er tabt, sir.
Vi forlader skibet.
Forlader skibet?
Ja.
Mr. Wojchek forbereder alt under dæk i dette øjeblik.
Vi vil efterlade bæstet på det synkende skib.
Han kommer til mig.
Han hvisker ting i mit øre.
Han kan bringe Toby tilbage.
Han tog hans liv, han kan bringe ham tilbage.
Vær nu fornuftig. Det er ikke muligt.
Toby er...
Toby...
Jeg må bare styre Demeter til havns. Jeg er ked af det, mr. Clemens.
- Nej! - Kaptajn!
Du så ham, ligesom mig. Du ved, at det ikke er alt.
Når jeg drømmer, husker jeg nogle gange, hvem jeg var.
Inden ham.
Men jeg tænker først og fremmest på den kasse, han fangede mig i.
Hver gang han kom til mig, flåede mit kød og drak mit blod, -
- så sivede snavs ind i såret -
- og fyldte mig.
I kan ikke sænke Demeter.
Forestil dig Tobys ansigt.
Hans smil.
Hans latter.
Tænk på det snavs, der fylder ham.
Det er, hvad djævelen gør.
Han tager, hvad der er godt og hvad du holder af, -
- og han bruger det.
Han får det til at rådne op indefra.
Lad ham ikke gøre det her mod din dreng.
Jeg vil...
Jeg vil føre skibet til havs.
Og når det synker, -
- vil bæstet ikke længere være i stand til, at nå det hjem, jeg kendte.
Tobys hjem.
Kaptajn, du behøver ikke blive ombord på Demeter.
Hvor skulle jeg tage hen, mr. Clemens?
Tror du, det vil virke?
Det skal det.
Her er de.
Englands kyster.
Det ser ud til, at en storm raser.
Hold øjnene på dækket.
Jeg kan ikke se noget.
Vær stille.
Du behøver ikke at være her.
Du kunne blive under dæk med kaptajnen.
I sikkerhed.
Vi er forbundet, djævelen og jeg.
Du lagde mærke til det.
Jeg kan føle ham.
Mærke hans tilstedeværelse.
Det mærker han også.
Han kommer og henter mig.
Når hans øjne hviler på mig, ved du, hvad du skal gøre.
Hvor fanden er han?
Hvad er der?
Han ved det, mr. Clemens.
Gode Gud. Han har vinger.
Han kommer!
Wojchek, hjælp mig!
For fanden, skær det over!
Wojchek!
- Vi kommer! - Nej!
Klargør redningsbåden!
Kom nu!
Vi må skynde os.
Vi er tæt på kysten.
Vi har brug for Wojchek. Og kaptajnen.
Jeg finder dem. Skær rebene over, hvis I skal.
Tilgiv mig.
Wojchek!
Hvor er du?
Wojchek.
Anna.
Kaptajn.
Kaptajn!
Han kommer.
Han kommer!
Anna!
Kaptajn!
Åh, gud.
Jeg afviser dig, djævel!
Jeg afviser dig...
Kaptajn.
Mr. Clemens.
Fortæl dem det.
Fortæl dem, at jeg var standhaftig -
- for mine værdier.
Det vil jeg, kaptajn.
Jeg lover det.
Du vil have dem til at tro, at du er en gud!
Både du og jeg ved, at det er forkert!
Du bløder ligesom alle os andre!
Du sover i jord!
Du fodrer!
Frem for alt, så fodrer du!
Du vil være frygtet!
Men inderst inde er du bange!
Du er bange for, hvad der venter på den anden side, -
- ligesom ethvert levende væsen!
Du er i mit hoved.
I mit blod.
På grund af dig, ender jeg i helvede!
Svin!
Anna!
Anna, hen til båden.
Jeg er ikke -
- bange for dig!
Det kommer du til.
Dø, din djævel!
Anna!
- Åh gud. - Hvad er der galt?
Hent konstablen. Et skib forsøger at bevæge sig frem.
Kysten -
- den er så tæt på.
Den er tæt på.
Mr. Clemens.
Nej.
Nej. Nej.
Nej.
Det har jeg vidst i dagevis.
Beklager.
- Endnu en transfusion... - Ville kun forsinke det uundgåelige.
Det ved vi begge to.
Men jeg kan... jeg kan...
- Hvis jeg bare... - Nej.
Jeg vil ikke forvandles...
Hele mit liv, -
- har mit folk, -
- og djævelen, -
- valgt for mig.
Dette er mit valg.
Ingen andres.
Du reddede mig.
Og du reddede også mig.
Læs om Whitbys spøgelsesskib. Ingen overlevende.
Vil du købe dagens Dailygraph?
Køb din avis. Kun to pence.
Læs om Whitbys spøgelsesskib.
Ingen overlevende.
Kun to pence.
Jeg ankom til London.
Væsenet er på jagt efter blod et sted i byen, -
- men jeg ved, hvor han hviler om dagen.
Carfax Abbey?
Er du den nye ejer?
Nej, frue. Jeg leder efter det.
Det tager et par timer at nå klosteret i vogn.
Det bliver mørkt på heden. Jeg ville vente til morgengry.
Jeg tænkte det samme, frue.
Endelig så jeg det sande mørke, der lever under verdens overflade.
Ondskaben, som hverken videnskaben eller fornuften kan forklare.
Men jeg så også dets skønhed, -
- og dem, der er klar til, at ofre alt for at beskytte det.
Jeg vil forfølge dette beskidte udyr.
Og jeg sværger til dem, der ofrede deres liv -
- at jeg vil udslette denne plage -
- og at jeg vil sende ham tilbage til helvede.
Oversat af HorrorFan
FRA LOGBOGEN AF DEMETER AF BRAM STOKER'S DRACULA