Haló? Ki az?
Szia, kicsim, mi a helyzet?
Lassabban. Kiről beszélsz?
Nem, nem tudom! Édesem, gőzöm sincs hogy miről...
Hogy egy lakást?
Nem, dehogy! Persze hogy nem keresek lakást!
Miért keresnék?
Várj csak. Tudom mi ez.
A legrégebbi trükk. Egy ingatlanügynök hívott? Igen.
Az ingatlanügynök felhívja a feleséget "Ó, igen, beszéltem a férjével.
"Egy lakást..."
Hogy az én névjegykártyám? Nem tudom.
Tényleg nem tudom, hogy került hozzá.
Talán a fickó...
Akkor a fickó, vagy nő.
Igen.
Jó, a meglepetésnek annyi.
Nem, semmi baj.
Az évfordulónkra szántam, de...
Igen, csak egy kis egyhálószobás a West Villageben,
de imádni fogod.
Igen, tudom.
Figyelj, nem jött a fuvarom a Waldorfba.
Mennem kell. Este találkozunk, rendben, édes?
Én is szeretlek.
Semmi baj. Csók.
Jól van. Szia.
Hé, hadd kérdezzek valamit.
Maga most ingatlanügynök, vagy egy profi agyatlan barom?
Szerintem a szerelőre kéne hagyni a dolgot, kicsim.
Nem, megoldom, csak pakolj le onnan.
Nem, nem azt mondtam hogy a feleségem akarja megnézni.
Azt mondtam hogy Amber.
Amber úgy hangzik, mint egy korombeli pasas felesége?
- Óvatosan az asztalommal! - Oké, már le is szedem.
Hozd a zsinórját.
Jó, hozom. Mit csináljak vele?
Csak ne tedd az utamba.
Úgy nem az igazi a szerelmi fészek
ha a feleségem választja ki bele a nyanvadt függönyt, igaz?
Csukd be az ablakot.
Na kész?
Igen, csak húzd le.
Nem, fogja be a száját.
Mert gondolkozom.
Nem, gondolkozom! Nem...Tudja mit? Fújja le.
Nem, hagyjuk az egészet. Fújja le.
- Kész. - Látod? Így kell. "Csináld magad."
Ne!
Hívjon fel a hétvégén. Hagyjon üzenetet a rögzítőn, hogy
a tulaj meggondolta magát,
és hogy az egész ügy...
- Uram Isten! ...halott.
Nem fogja elhinni mi történt...
- Látták ezt? - Valaki hívja a 911-et!
- Úristen, meghalt? - Hát nem újjong.
Mi?
Ez nem lehet igaz!
Pont most.
Jól van, köpjön.
Szóval, az első jelenet lélegzetelállító.
Nem hiszed el, hogy a színházban vagy.
Az öt éves fiam, Alex, egyszerűen imádta.
Azt akarta, hogy az apukája is nézze meg velünk.
Mindjárt jobb.
Nagyon tetszettek neki a jelmezek...
Dr. Pincus? Heló.
Holnap szinte egész délelőtt
szükségem lesz a panoráma röntgen gépre,
úgyhogy ha magának is jó...
Jó. Holnapra töröltem minden betegem.
Komolyan?
Úgy hallom szép napunk lesz.
És?
Nem, csak azt hittem azért veszi ki az egész napot, hogy elmenjen...
Értem. Elnézés a zavarásért.
Tudja, hoztunk egy kis tortát.
Mrs. Prasharral gyerekünk született, úgyhogy...
Kislány,
és hoztunk tortát, meg fényképeket, úgyhogy ha...
Ez pompás.
Kezdjék el nélkülem.
Nagyszerű, remek. Akkor...
Jaj, de aranyos. Olyan cuki.
- Igen. - Meddig tartott a szülés?
- Tíz órán át. - Tíz óra?
- Igen. - Jézusom.
- Az nagyon soknak hangzik. - Nem, nem olyan sok.
- Nem? - Nem igazán.
- Nekem ez túl hosszú. - Megéri.
Inkább veszek egy macskát.
Tíz óra nagyon sok.
- Nézd csak. - Nagyon cuki.
Állítsuk meg a globális fölmelegedést?
Igen, csak egy kicsit... Egy kicsit meg kell ütögetni.
Jó estét, Doktor Úr.
Tudja mit? Majd én kinyitom.
Hé! Tartaná a liftet? Kérem?
- Igen. Tartom. - Köszönöm.
- Jaj, sajnálom! - Várjon, tartsa. Hé! Hé!
Remek. Van még egy kicsi.
Gyerünk, gyerünk, gyerünk,
érj oda, érj oda, érj oda.
Dr. Michael, Dr. Michael hívják a gyermekgyógyászatra.
- Itt vannak már a kórlapok? - Igen.
Köszönöm.
- Betűzze. - P-l-N-C-U-S.
- Születési dátom? - Miért?
Melyik nap született?
Nem, értettem a kérdest. De miért kell tudniuk?
Akkor hagyjuk üresen. Súlya?
- Tegnap este, vagy ma reggel? - Mindegy.
Nyolcvankettő egész öt kilógramm.
Hetente elfogyasztott alkoholos ital száma?
- Ezt miért kell tudniuk? - Csak tudni akarják.
Nos, elhiszem, hogy "ők" sokmindent tudni akarnak,
de én nem akarom, hogy az intim dolgaim
a kirakatban tündököljenek, kíváncsi fáncsi.
Akkor nullát írok be.
- Családi állapot? - Passzolok.
- Szakma? - Irreveláns.
- Étel allergia? - Nem fogok itt enni.
- Allergiás valamilyen ragtapaszra? - Micsoda ostoba kérdés.
Nem válaszolok több ilyenre, de komolyan.
- Dohányzik? - Hagyja abba.
- Hord műfogsort? - Hölgyem, kérem.
- Mikor evett utoljára? - Végre egy ide vonatkozó kérdés.
Tegnap, ebédidőben. Köszönöm a kérdést.
Tonhalas szendvicset ettem. A pirítós kicsit ázott volt, de...
- Megitta a hashajtó oldatot? - Igen.
És használt?
Ahogy hírdetik.
Kiürítette a beleit?
Kiadós mennyiségű csatorna tisztító folyadékot ittam meg.
Ami ezt követte meghamisíthatatlan tény.
Uram, azt kérdezem, hogy...
Fostam. Oké? Újra, és újra.
Terrorista támadásra hasonlított ott lenn, sötétség, és káosz,
menekülés, és jajveszékelés, oké?
- Nekem jó. - Remek.
A privát ügyeim durva támadása ez.
Várjon csak, nemsokára hátulról támadják.
- Jó reggelt, Dr. Pincus. - Heló.
Ne aggódjon, nem lesz semmi baj.
Seperc alatt rendbehozzuk.
- Rendben. - Egy gyors kérdés.
Láttam, hogy altatást kért.
Ez ilyen beavatkozáshoz nem jellemző.
- Nincs rá szükség, általában... - Elnézést.
Eszem ágában sincs magamnál lenni, mikor oda bemennek.
A sebész mikor ér ide?
Én vagyok a sebész.
- Valóban? - Igen.
- Miért ilyen barna? - Köszönöm hogy észrevette.
Munkába jövet beugrottam egy barnító kabinba.
- Természetesnek tűnik. - Igen. És egészségesebb is.
Hidratál, és nem kell az UV miatt aggódni...
Igen.
Olyan fura illata van. Nem tudom mi lehet.
- Nem tudom, hogy... - Ne, nem akarok a mű barnaságát szagolni!
- Mit csinál... - Mint a por.
De olyan kerti por, jó féle. Nem koszos.
- Sötétebbet akarsz? - Azt hiszem. Azt hiszem igen.
Kiemeli majd a szemem.
A fogadat is kifehéríthetnéd, mint én.
- Igen, az sokat számít. - Nagyon szép.
Csak nem szeretek semmit a számba venni, és a fogaim nagyon kicsik.
Elnézést, fecsegő idióták.
Nem beszélhetnénk a beleimről? Nem lenne jó ötlet?
Úgy látszik beütött a nátrium thiopental, igaz?
- Őrültségeket beszél tőle az ember. - Még nem adtam be neki.
- Most adom. - Hány éves maga?
Mi ez, valami osztálykirándulás?
Nem valami nagy társasági ember, igaz, Dr. Pincus?
Nem igazán. Ha már egy kevés ember, vagy egy csomó ember közül kell választani,
én a macskámat választom. Törpöket vadászik.
Fákra viszi őket. Még élnek.
Mozog a kis lábuk.
Olyan a hangjuk mint Norah Jonesnak mikor zongorázik.
Biztos izgatott, hogy hazamehet a maskájához.
Milyen macskához?
Tegnap azt mondta van egy macskája.
Megvetem a macskákat. Miféle ember pazarolná egy macskára a szeretetét? Szánalmas.
Nekem is volt egy macskám, kiskoromban.
Az apukám, pont mielőtt meghalt, elvitt egy menhelyre, és azt mondta,
"Debra, nézd meg ezeket a magányos macskákat..."
Micsoda remek ember lehetett.
Figyeljen.
Azok az emberek a szobámban,
azt hittem álmodtam őket, de nem.
Kik voltak?
- Én nem tudok erről semmit. - Persze.
- Tessék. Mostmár makk egészséges. - Jól van, köszönöm.
Várjuk vissza!
Milyen rémes ilyet mondani egy kórházban.
Na szép.
Remek pédamutatás az egészségügytől.
Bár gondolom a dohányzásnak is megvan a célja.
- Ritkítja a csordát. Kigyomlálja az ostobákat. - Maga hozzám beszél?
Igen, de rájuk értettem, nem magára.
Remek.
Kifogtam egyet, akinek kényszerzubbony kéne. Bocsánat.
Ha kicsit is ráfigyelsz, hazáig követ. Hihetetlen.
Bocsánat!
Magukat is látta?
- Lát minket! - Kicsoda?
Az a fickó?
Hé, nyisd ki a szemed.
Hé!
Uram!
Kérem, várjon!
- Idióta. Menjen az útról. - Várjon! Hé!
- Csak két percet kérnék... - Vigyázzon!
...az idejéből!
Maga lát engem, igaz?
És nem olyan mint mi.
Onnan tudom, hogy az előbb, az a taxi majdnem elütötte!
És dudált, meg ordibált is magára!
Nem vagyok jól. Mi az Isten...
Hé!
Biztos úr, ezek a bolondok.
Nem tudom mit akarnak. Fogorvos vagyok.
- Hé, maga lát engem. - Kiváló.
Hé, jöjjön vissza! Beszélni akarok magával!
Ne féljen! Zsaru vagyok!
- Lát minket? - Kicsoda? Az a pasas?
...attól kezdve, hogy elhagytam a kórházat.
- Milyen mellékhatások? - Hallucinációk.
- Vizuális, vagy hallási? - Mindkettő.
És nagyon eleven, élethű, furcsa. Mármint, ez nem normális.
Hát, tudja. Mi normális?
Azt hittem az, ha nem hallucinál az ember.
Történt valami szokatlan a műtét közben?
- Történt... - Hogy mi...
- Elnézést, de történt... - Hol?
- Miért beszél maga is... - Nem hallottam, hogy...
- Miért szakít félbe folyton? - Nem, nos...
- Történt valami szokatlan... - Maga szakított félbe engem.
- Csak válaszoljon... - Csak.
- Történt valami szokatlan? - Hol?
Hogy érti, hogy hol? Ez nem... Igen vagy nem?
Történt valami szokatlan a műtétem közben?
- Igen, - Hogy?
- nem. - Először "igen"-t mondott.
De "nem"-el fejeztem be. Az "Igen, nem" nemet jelent.
Történt valami szokatlan a műtétem közben?
- És ha igen... - Várna egy pillanatot...
Csak egy pillanat.
Igen, én vagyok.
Ide tudna jönni most azonnal?
Arról van szó, amiről már beszéltünk.
Igen, de maga mondta, hogy hívjam ha visszajön, és visszajött...
Rendben.
Ez mi volt? Mi az a valami? Amiről azt mondta, visszajött.
Van egy kiütés a hátamon. Visszajött, úgyhogy felhívtam az orvosom.
Maga... Miss!
- Igen? - Én!
- Mi a... Mi az? - Ide tudna...
- Hogy kövessem? - Igen
- Az... - Az irodámba.
És ott megmondja?
Történt valami szokatlan... Mi az?
Jesszus Isten! Elnézést, csak...
Pár perc múlva ülésünk lesz, szóval gyorsak leszünk.
Történt valami szokatlan a műtétem közben?
Meghatározná, ön számára mi a "szokatlan"?
Szokatlan, bizarr, váratlan.
Nem, jól ment minden.
Jó volt. Átlagos.
Igen, jó. Hát, talán a leállás,
- de utána jól reagált... - Mi állt le?
Dr. Pincus, szerintem nem is kell mondanom
hogy nem minden orvosi beavatkozás egyforma.
- Mindenki más. - Igen.
Még a legegyszerűbb műtét közben is lehet komplikáció...
És az én esetemben mi volt az?
- Nos, nem szeretnék szakzsargont használni. - Ne is.
- De, tudja, gyakorlatilag... - Igen.
...orvosilag...
Oké. Jó.
- Meghalt. - Meghaltam?
- Egy kicsit. - Mennyi időre?
- Hét percre. - Egy kicsit kevesebbre.
Hét percig halott voltam.
- Egy kicsit kevesebbig. - Körülbelül hét...
Azt hiszem csak ez az egy dolog volt, ami...
Hogy haltam meg?
Csak megjegyzem, mi nem javasoltuk az altatást.
Altatáskor, megvan a csekély esélye,
a biokémiai anomáliának.
Hol az altató orvos? Azonnal látni akarom.
Már nem dolgozik itt.
A Szent Viktor nagyon komolyan veszi,
a három figyelmeztetéses szabályzatát.
Az altató orvosomnak már volt két figyelmeztetése?
Na jó, nyugodjunk meg.
Ne dramatizáljuk túl a helyzetet.
Ő minek nyugtatja magát?
Mindenki meghal.
Igen, de általában az életük végén, és csak egyszer, örökre.
Mindenki más.
És még csak el sem akarta mondani.
- De, mi elmondtuk. Amikor... - Nem mondták.
Elmondtuk azon az estén. Adtunk egy teljes jelentést.
- Erre nem emlékszem. - De...
Itt az áll, hogy maga gagyogott nekem,
mielőtt a szeme visszafordult a fejébe.
Van fogalmuk róla mennyire fogom beperelni magukat?
- Attól tartok, semennyire. - Hogy felélénkült. Folytassa.
Aláírt egy nyilatkozatot,
amiben felmenti a sebészét, az altató orvosát, és a
Szent Viktor Kórházat és Együttműködő Partnereit
minden felelősség alól
ami az altatással kapcsolatos szívproblémáit érinti.
Ilyet én nem írtam alá.
- Ez a maga aláírása? - Mikor írtam én ezt alá?
Pont miután átment a New York állam által elfogadott,
eszmélet készenléti teszten.
Nyílvánvaló, hogy nem tudtam magamról!
Annyira tudott, hogy aláírja a papírt.
Az "I"-re kis szivecskét tettem pontnak!
Örült, hogy él, igaz?
A hallucinációkkal kapcsolatban. Mit lát?
Embereket.
Van egy perce?
Ezt sose szokom meg. Te vagy az a tag, mi?
Nem. Nem én vagyok. Az egy másik tag. Menjen innen.
Gyors leszek, kéne egy szívesség.
Nem, nem, nem. Még mindig itt van. Hihetetlen.
Kiváló. Köszönöm!
Hé, várjon egy percet.
- Induljon! - Ne, ne.
- Hova lesz a fuvar? - Ezt ne csinálja!
Kis buzgómócsing. Hadd térjek a tárgyra.
Az a nő, akinek épp a taxiját nyúlod, az a nejem.
- Hát ez remek. - Az özvegyem.
Komoly gondjai vannak, amiket rendbe kell hoznod.
- Na hova lesz, öreg? - Mondd neki, hogy a Madison 54-hez.
Nem akarok a Madison 54-hez menni!
Oké, így egyértelmű.
Nem akarok Sapphire martinit olivával.
Oké, így egyértelmű.
Tiszta hülyét csinálsz magadból.
Ne beszélj hozzám, mikor más is itt van.
- Campari és soda. - Campari soda.
Ne.
- Pimm's Cup. - Pimm's Cup.
Pimm's Cup? Pimm's?
Igyál valami rendeset.
Jó! Elnézést.
Lehetne az első, amit mondtam?
Sapphire martini olivával.
- Csönd. - Hű. Hozzá kell szoknod, igaz?
Nem, semmi baj.
Csak kell egy kis idő, értem én.
14 hónapja nem ittam.
- Tudom milyen, hidd el... - Ma meghaltam!
Hogy érted?
- Halott voltam. Hét percig. - Igen?
És amióta visszahoztak...
Jó, hát figyelj. New York tele van szellemekkel.
Ott vannak mindenütt,
hangosak, tolakodók, követelőző egy brigád
olyanok mint életükben, csak frusztráltabbak.
A holtaknak sok a befejezetlen ügyük,
azért vagyunk még itt.
Normális esetben nem tudunk az élőkkel beszélni,
és akkor hirtelen jössz te, el tudod képzelni.
Nagy az izgalom.
Miért vagy így öltözve? Miért vagy főpincér?
- Ezt meg sem hallottam. - Pedig kéne.
Azt kell hordani amiben meghaltál. Legalább én jól nézek ki.
- Sapphire martini olivával. - Köszönöm.
- Idd csak az italod. - Iszom is.
Csak csend legyen.
Esztétikailag kielégítő.
Halott vagyok? Az vagyok, igaz?
Ez a menyország. Az nem lehet, akkor nem lennél itt.
A műtőben fekszek, visszahoznak, és puff...
ez mind csak álom volt.
Azért ne bonyolítsd túl. Meghaltál, de visszatértél.
Igyál egyet. Igyál mégegyet. Isten a tanum, hogy én is innék.
- Ezt magaddal viheted? - Gondolom.
És van térerő?
- Még nincs, de próbálkozom. - Még nincs...
Hála az égnek letöltöttem a Tetrist mielőtt elpatkoltam.
Francba! Hogy haltál meg?
Valamit elszúrtak az altatásnál.
Vastagbéltükrözést csináltak, és...
Ja, nekem olyat sose csináltak.
Hát mostmár nem is fognak.
- Milyen altatási módszert használtak? - Semmilyet nem akartak.
- Hogy mi? - Bizony.
- Komolyan? - Bizony.
Na és mi van, a segg érzékenységeddel?
Ne mondd, hogy "segg érzékenység." Értettem a mutogatásból.
- Ha együtt fogunk lógni... - Nem fogunk együtt lógni!
Kérdezhetnék valamit, fiatalember?
A lányomról lenne szó. Far Rockawayben él.
- Nem beszél a nővérével... - Vegyen vissza, Marjorie!
Jó? Most velem beszél. Akármit csinálsz, velük ne beszélj.
Nem értem miért baj, hogy a fiatalember segítségét kérem.
Azért mert én találtam meg először.
Nézze csak meg. Felizgatta. Nem, maga, maga, maga.
Ez az, remek. Tudom, hogy ott vagy.
Kezdjük újból, jó? Ugyan már.
Kemény napod volt. Feszült vagy.
Jógázol? Szoktál?
A barátnőmnek van egy stúdiója. Megmutatom hol van.
A barátnődnek? Azt mondtad nős vagy.
Azt is, hogy tökéletes vagyok?
- Gyerünk, fogjunk egy taxit. Dögös a csaj. - Te nem létezel, oké?
Te csak a gyatra altató bizarr mellékhatása vagy.
Hazamegyek, lefekszem, és mire felkelek reggel,
ha minden jól megy, te már nem leszel itt.
Az a feleségemnek nagy balszerencse lenne
mivel szüksége van a segítségedre.
- Ha ebben segítesz nekem... - Nem hallgatlak tovább.
Hé, én nem akarok bekeményíteni, de be fogok ha kényszerítesz.
- Pincúr, igaz? - Pincus.
Pincus? Pincus? Ez most élet-halál kérdése.
- A feleségem, oké? Itt él... - Özvegye.
Itt él ebben az épületben.
Pár hónap múlva hozzámegy
egy igazi seggfej ügyvédhez, egy rossz emberhez.
Valakinek meg kell állítania.
Téged mit érdekel? Viszonyod volt.
Nem voltál még nős, igaz? Na jó. Időre van szükséged.
- Semmi baj, értem én a célzást. - Nem volt semmi célzás.
- Jó estét, Dr. Pincus. - Menj a pokolba.
- Mi a...? - Rosszkor jöttünk?
A levelem a szönyeg alá ment.
Elvesztett valami nagyon fontosat, és én tudom hol van.
Nem hord sisakot miattam, tiszta baromság!
Jaj, bocsánat doki,
véletlenül megadtam volna mindenkinek az otthoni címed?
Ha nem segít neki, akkor...
Meg kell mondjam, senki nem volt izgatottabb a pucér pasasnál. Ő aztán...
Hagyjanak békén.
- Dr. Pincus? - Tünés!
- Elnézést? - Ó, sajnálom. Semmi.
- Egészségére. - Istenem. Köszönöm.
- Egészségére. - Köszönöm.
- Egészségére. - Elég.
Ha megint tüsszentek, majd úgy veszem mintha... Köszönöm. Csak...
Nem vagyok jól. Nem maga az oka. Na jó, egy kicsit.
Főleg... Maga nem... De nem segít.
Hát nem érted, Pincus, ez az oka, hogy én még itt vagyok.
Mármint ez a takony, csak kihasználja Gwent, a pénzét akarja.
Egész szép kis summát hagytam rá.
- A fejem. Lüktet. - Én vagyok az őrangyala.
Lehetnél az őrangyal asszisztensem.
- Passzolok. - Mi?
Nem akarsz segíteni, hogy szárnyakat kapjak?
Teszek rá.
- És Gwenen sem akarsz segíteni? - Rajta már nem lehet.
Hisz téged választott, nem?
Most egy újabb takonyt kapott, és ha ez is befuccsol,
biztosan jön egy újabb Mr. Takony,
mert úgy látszik ez a heppje.
És most hagyj békén.
8:00-ra van egy koronám.
Már értem! Tökéletesen értem.
- Mit? Mit értesz? - Téged. Ezt az egész önutálat dolgot.
- Nem, én téged utállak. - Jaj, ugyan.
Frankie is feküdt már a bőrkanapén.
Tudod, a fogászoknak van a legnagyobb öngyilkossági rátájuk
az összes foglalkozás közül.
De ez egy remek lehetőség lenne
- hogy kapcsolatba lépj egy másik emberrel... - Csönd! Fogd be!
Hát nem érted? Teszek rá! Szeretem amit csinálok.
Tudod miért? Illik hozzám.
Mert az emberek 90%-ának akikkell kapcslatba kerülök
vatta van a szájába tömve.
Engem nem érdekel a politikai véleményük.
Nem érdekel mit gondolnak a Spamalotról.
Nem érdekel az életük. A csendet szeretem!
Szomorú egy krapek vagy te.
- Te meg egy bigámista tetem. - Nem, nem vagyok bigámista.
Házasságtörő vagyok. Az teljesen más.
Elnézést, bocsánat. Igazi főnyeremény vagy.
Ugyan már. Azt hiszed egy hotelban elbújhatsz előlem?
Tiszta őrület.
Vissza akrod kapni a csendes életed? Kössünk üzletet.
Megbeszélem velük, hogy hagyjanak békén.
Jó vagyok a meggyőzésben. Ez a dolgom.
Csak volt.
Figyelj, ezt megteszed nekem,
és egyikünket sem látod viszont újra, oké?
Probléma megoldva.
Jó, rendben.
A múmiát vizsgálták már virológusok,
onkológusok, törvényszéki patológusok
hogy kiderítsék az ügyet,
de Harmadik Pepi relatíve korán, 23 évesen bekövetkezett halálának oka
még mindig rejtély.
Nem lehet olyan nehéz szétszakítani őket.
Én is folyton elcsesztem a kapcsolataim.
Fel kéne bérelnünk egy nőcit, hogy csábítsa el a palit, és mi levideózzuk.
Ez a nő, ott lakik, ahol én?
Vagy küldünk egy névtelen levelet a másik családjától.
- Még soha nem láttam. - Na melyik legyen?
- Az ő taxiját nyúltad le, nem rémlik? - Akkor nem tűnt fel.
Hogy őt? Nyisd ki a szemed, ember.
Vak vagy?
Csitt. Hallani akarom, amit mondd.
- Komolyan? - Igen.
A 1999.1.4-es Múmia vizsgálata során
az is kiderült, hogy valószínűleg királyi balzsamozók dolgoztak rajta,
és nem utcasarki perverzek...
Prezerválók.
Hát ez kínos.
Az lenne a legegyszerűbb
ha kétségeket ültetnénk a fejébe.
- Más lehetőségeket. - Nem értem.
- Egy másik alternatívát is mutatnánk. - Igen, erre is gondoltam.
Úgy érted béreljünk fel egy jóképű férfi modellt, vagy tűzoltót...
Nem bérelünk fel senkit... Nincs rá szükség...
- Nem kell modell, vagy tűzoltó. - De azért jóképű legyen, nem?
Azért ne túl jóképű. Valaki elérhetőt. Amolyan...
Én valami kigyúrt kemény csávóra gondoltam.
...kerek arc, és érzékeny lélek.
De azért legyen jól kibélelve.
Észszerűen bánjon a pénzzel,
ha jól fekteti be, az igazán vonzó lehet.
- Tényleg? - Igen.
- Ez igaz. - Aha.
De azért legyen magas. Az fontos.
Nem, nem, nem, nem kell. Csak átlagos.
- Tényleg? - Igen. Már szinte alacsony.
A mindenit, te magadra gondolsz.
- Sajná... Hé! Hé! Hé! - Felejtsd el.
Ne húzd fel magad! Gyere vissza! Pincúr!
Szeretnék még a 1999.1.4-e múmia fekhelyéről beszélni.
- Sajnálom. - Felejtsd el.
Nem gond. Rengeteg nagyszerű ötlet tűnik nevetségesnek elsőre.
Bocsánat, hogy egyáltalán felhoztam.
Még gondolkodom a dolgon. Talán működhet.
Csak annyit kell tenned, hogy elég elbűvölő legyél
ahhoz hogy kétségei támadjanak.
Nagy kihívás.
Szinte lehetetlen.
De itt leszek, érted? Majd segítek.
Hátulról irányítok. Szerintem menni fog.
- De komolyan. Menni fog. - Hagyjuk.
Nem, nem... Nem vagy nős, igaz?
- Az ég szerelmére, dehogy. - Nem? Barátnőd van?
Hát, köztünk szólva....jelenleg.....
- Akkor prostizol? - Nem, dehogy prostizok.
Alapos CT vizsgálatokat is végeztünk
ortopédiai trauma után kutatva, ami talán fertőzéshez vezetett,
mint Tutankhamen esetében
ezt a 43-mas képen láthatják.
Nem, nem, tudod mit?
Lehetséges, hogy tetszenél neki.
Szereti a kisportolt fickókat. Szoktál gyúrni vagy...?
- Igen? - Igen.
- Kétszer egy héten. Súlyzóval. - Oké. Ez a beszéd.
- Szép, sűrű hajad van. - Proteines sampon.
- Ez is bejön majd neki. - Aha.
- Gondozni kell a skalpot. - Persze.
Most már csak meg kell valahogy rendezni, hogy összefussatok.
Megjelensz a lakásán mint kábeles, vagy pizzafutár...
- Sok pornót nézel, igaz? - Nem.
Ebből a sérülésből arra következtetek, hogy fosztogatók
távolították el sietősen a múmiáról a kötéseket.
Megmondom mit csinálok.
Odamegyek hozzá az előadás végén,
és szóba elegyedek vele.
Aha.
- Mi az? - Nem is tudom.
Szerintem így kezeslábasban...nem nagyon....
- Munkából jövök. - Oké.
- Fogorvos vagyok. Ez a munkaruhám. - Igen. Persze.
- Mi így nyomjuk, bébi. - Jól van.
És ne feledjék, a kiállítás hivatalosan 12.-én, Pénteken nyílik.
Köszönöm szépen, hogy eljöttek.
Tudja, ez érdekes. A lányom is járt Egyiptomban.
- Ó, komolyan? Tényleg. - Igen.
Hát jó.
Tartozom egy bocsánatkéréssel.
Azért mert ellopta a taxim, vagy mert nem tartotta a liftet?
- A másodikra nem emlékszem. - Jaj, nem is. Már tudom.
Akkor biztos azért,
mikor szólt a főbérlőnek, hogy valaki lent a kilencesben
büdös kissebségi kaját főz, ami csípi a szemét?
- Az maga volt? - Az Taco volt.
Nekem azt mondták minden panasz névtelen.
De lehet, hogy azért a nyolc, vagy tíz alkalomért, amikor köszöntem
hogy "Heló," vagy "Jó reggelt", de maga mégcsak rám sem nézett.
Magamnak való vagyok.
Én inkább azt mondanám, hogy bunkó.
- Bertram Pincus, Fogász - Igen, láttam.
- Nagyon élveztem az előadást. - Köszönöm.
- Ne vegye magára, hogy van aki kiment közben. - Nem vettem észre.
De azért köszönöm a bíztatást.
Voltak egy páran. De mit tudnak ők?
- Borzalmas a dentál higiéniája. - Elnézést?
A múmiájának. 1999.1.4.
Nem használt fogselymet.
Fogász humor.
Óhajt még valamit?
A cipője. A cipője..... kényelmes.
Viszlát.
Tudtam, hogy megijeszted.
Nem ijedt meg. Rossz volt az időzítés.
- Persze, és ettől berezelt. - Nem vagyok ijesztő!
Ne nézz a szemébe.
Hogy... Nem is. Inkább így kérdezem.
- Mi a fene bajod van neked? - Nincs nekem semmi bajom.
- Dehogynem. - Nem, nincs.
Nagy bajod van neked. Méghozzá a nőkkel.
Nem is, visszavonom. Általában az emberekkel.
- Igen, mert barmok. - Abbahagynád már ezt?
Mi a baj? Egy nagy csúnya néni összetörte a szíved?
Tedd magad túl rajta. Az már a múlt.
Nem tudsz semmit a múltamról.
Azt tudom, hogy le kell zárnod, és elfelejtened.
Mert ez így nem állapot.
Figyelj, a nőkkel az a helyzet, hogy...
Boldogulok velük. Köszönöm szépen.
Mivel szorít az idő, rábólintok erre a baromságra,
"Igen, jól boldogulsz a nőkkel. Remek vagy velük."
De vele béna vagy. Úgyhogy munkára fel.
És szereti a férfias férfiakat.
Szereti, ha rendelnek neki az étteremben. De ne parancsolgass!
Ne mondd neki, hogy nyugodjon meg, Pincus.
- Attól begolyózik. - Aha.
Tudom, hogy kell az emberekkel beszélni.
Hát persze. Született tehetség vagy, igaz?
Ha már vele vagy, oda kell rá figyelned.
Legyél féltékeny, gyanakvó.
Mi a fenéért lennék ilyen?
Mert így tudja, hogy törődsz vele.
Ez a legrosszabb tanács, amit életemben kaptam.
De ő is féltékeny típus, és esze is van.
Ha látja, hogy hazudsz, akkor felemeli a fejét, és a szemöldökét.
Én kalóztekintetnek hívom. Kiráz tőle a hideg.
- Heló. - Majd megyek a következővel.
Ne butáskodjon. Jöjjön csak.
Nem akarok... Na jó.
Pincus.
Meg ne szólalj. Ne, még nem vagy kész.
Nem állsz készen. Csak szépen csöndben, oké?
Maradj veszteg. Vágj normális képet. Ne... Ne csináld!
Folyton a rothadó állkapocscsontjára gondolok.
A gödrösödésre értem.
A képeken láttam,
és arra következtettem, mint képzett fogorvos, hogy csontveszteség érte,
az állkapocs ízület mentén.
A múmia.
Meghívó egy kellemes kis gyulladásra a "Fogínyben."
Fogíny gyulladás?
Újabb fogász humor. Csak most csontalapú...
Nézze csak meg a csontveszteséget...
De ez nem csak egyszerű elkopás?
Nem, ha csak egy oldalon van, maga idióta.
Nem hiszem.
Hogy tudnak ellenállni a nők a dumádnak?
Oké, csak nyugi. Nem teljes a bukás.
Csak legközelebb hallgass rám.
Elnézést?
Esetleg be tudna jönni valamelyik nap, hogy megvizsgálja?
Nézzük csak meg.
Lássuk.
Ma nem jó, holnap sem.
Ezt nem tehetem át. Ezt sem. Ez meg kőbe van vésve.
Ez a kismadár is jól befészkelte magát.
Ezt nem akarom áttenni, viszont ez sem jó.
Semmi baj.
Ez sem lesz jó...
- Az Isten szerelmére! - A csütörtök 4 óra jónak tűnik...
- Nagyszerű. - Jó. Akkor találkozunk.
Szép volt, Frank. Istenem.
Hála az égnek, hogy itt vagy.
A reklámoknál hagytad nyitva az újságot, te szadista!
- Bocsánat. - Nem, hagyd csak.
Már nincs is kedvem olvasni.
Hol voltál?
Én itt ülök egész nap, te meg Isten tudja merre vagy.
Érdekes emberekkel ismerkedsz. Egyengeted a karriered.
Mi az, új ing?
Nicsak, tényleg az, és még ujjai is vannak.
Nocsak, nocsak. Pinky bácsi új inget vett a...
Szia. Heló.
Igen, az én yachtom.
Szomorú látvány, igaz?
Látta volna, milyen állapotban találtuk.
Elfeketedett bőr, többszöri törések a fosztogatásoktól,
teljesen leszáradt ajkak.
Ötezer évnyi sav visszafolyás megteszi a dolgát.
De legbelül, tudja, a prezerválás kiváló Birodalmi munka,
és az számít ami belül van.
Először, kiszívják az agyát, az orrán keresztül.
Aztán csinálnak egy bemetszést oldalt a hason,
hogy eltávolíthassák, a gyomort, a májat, a belsőszerveket...
Gyönyörű.
...hogy megőrizhessék őket külön-külön, Canopic korsókban.
De ami nagyon izgalmas Pepinél, az, ahogy a szervét kezelték.
- A szervét? - Igen, a farkát.
Ott van. Akarja látni?
Kérem.
A fallosz maga nem is érdekes.
- Persze. - Hanem az, ahogy tárolták.
Tudja, általában a péniszt, és a szívet
a testel együtt mummifikálják,
de Pepi esetében,
eltávolították, és ebbe az aranybevonatú korsóba tették.
A mindenit. Értem már, miért ő volt a király.
- Jól van? - Igen.
Egy idő után, úgyis meg kell szoknom majd az összeaszalt, öreg pénisz látványát.
Jézus. Látom boldogan ment el.
Ne jó. Elég lesz.
Jó nagy marka lehetett.
- Nem, nem. - De.
Erre a gödrösödésre gondol?
Igen. Nézze, itt, nagyon csúnya.
Azt gondoltuk, hogy a halála után keletkezett.
Ne legyen naív.
Ezt egy elhanyagolt kelés okozta.
Gyulladások varázsszőnyege.
Ez ölhette meg?
Igen, ha súlyos volt, akkor továbbterjedhetett,
és amint elérte a grincoszlopot,
seperc alatt a szemére is kerülhettek a penniek.
A szájába. A szájba kerül az érme.
Görög tradíció volt,
azzal fizettek a hajósnak, hogy átkelhessenek a Styxen...
Ez hatalmas áttörés,
és még épp időben a csütörtöki megnyitó előtt.
Eljönne?
- Nagy megnyitó, rengeteg emberrel... - Igen.
- Nem. Tudja... - Nem szereti a tömeget?
Nem a tömeget utálom, hanem a benne lévő egyéneket.
Ha meggondolná magát, szóljon.
Most már olyan egyértelmű. Miért nem szóltam előbb egy fogorvosnak?
Mindenki addig vár, hogy már túl késő.
Szóval maga egy vicces fogorvos.
Meg akarja fogni?
- Eljött az én napom. - Bizony.
- Ne így. Rendesen. - Jobban, igaz?
- Így... - Ott lennt.
- Hát nem elképesztő? - Hűha. Nagyszerű.
Hát nem remek ez az illat?
Nem a bomlás szaga. A gyantáé. Fenyő illatú.
- Észak-Afrikából importálták. - Remek.
Pár óra múlva, az illat ami az elején olyan jó volt,
hányingert kelt majd.
Mint egy látogadás a nagyinál.
Cukormentes cukorkát?
Kérek.
Splendával édesítik.
Meglepően frissítő.
- Régóta él itt? - Négy éve, és egy hónapja.
Angliában születtem, és nevelkedtem, természetesen, aztán...
- Miért költözött el? - London. Túl sok volt.
Túlzsúfolt, nincs elég tér. Túl sok az ember.
Ezért választotta Manhattant?
Ennek az oka kissé tekervényes. Nehéz elmagyarázni.
- Hogy hívják? - Sarah.
- Feleség? - Nem.
- Barátnő? - Igen.
Még együtt vannak?
Lehetséges. Évek óta nem beszéltem vele.
Igazából meghalt. Szomorú történet.
Ritka betegsége volt Hallott már az auto-kannibalizmusról?
Megette magát.
Csak kitaláltam. Vicceltem.
- De ez nem vicces. - Az igazságnál viccesebb.
- Oké, és ami pedig... - Nagyon unalmas, és hétköznapi.
És maga mióta él itt?
Várna egy percet?
Kész röhej, de eltört a kulcstartóm,
és folyton keresgélnem kell a kulcsaim.
Úgy egy éve költöztem vissza a városba, miután a férjem meghalt.
Elvesztette a férjét? Sajnálom.
Köszönöm.
Kérdeznék valamit, de mondja meg, ha helytelen.
Jól van.
Oké.
Ez a fogam.
Irdatlanul fáj, ha hideget iszom. Egyszerűen...
- Kérjek egy időpontot? - Ne, csak melegítse meg az italt.
Hadd nézzem. Hajtsa hátra. Nagyra nyit.
Mondjam hogy, "Á"?
Hé, Fogdoki!
Valakit ki kell csinálnia nekem.
- Tudja mi lehet? - Rossz moláris kapcsolat.
Még az életemben,
elfogadtam a pénzt egy munkáért amit nem tudtam teljesíteni.
Rossz moláris kapcsolat? Az komoly?
- El kéne jönnie hozzám. - Komolyan?
- Be kell fejeznie. - Igen.
Anyám Cadillacjének az ülése alá van ragasztva egy 38-cas.
Kettőt eresszen a fejébe. A stukkert hagyja a földön.
- Talán el is megyek. - Rendben.
- Mi a... - Most ráér?
Minden rendben?
- Igen, csak... - Csak mert egy kicsit... Ó, jaj.
Ne... Óvatosan.
Nézzenek oda, a fülem.
Csak láttam, hogy Ír Eddievel beszélget, és gondoltam...
Heló! Szia!
De jó. Mégegy.
- Szia, kicsim. - Szia! Nem is láttalak.
- Heló. - Ó, hogy él.
Hát ez a pasas mit keresett a szádban?
Sajnálom, Dr. Pincus, Ő Richard, a vőlegényem.
Richard, Ő itt Dr. Pincus,
a fogorvos, akiről már meséltem.
Van egy nagyszerű elmélete arról, hogy mi őlhette meg Pepit.
Komolyan? Ez fantasztikus.
Tudja, már régóta akarok keresni egy fogorvost.
Miért nem csatlakozik hozzánk holnap vacsorára? Gwennél.
Curryt készítek.
- Nagyon cuki a csaj. - Jaj, ne...
- Doktor úr? - Persze, örömmel.
- Remek. - A 9F-es, pont maga alatt.
Köszönöm.
- Remélem ehető volt. - A legjobb curry, amit valaha kóstoltam.
- Elég a dícséretekből! - Ne túlozzon.
- Hol tanult meg főzni? - Hé, te idióta, így csak fényezed.
Volt egy hölgy ismerősöm aki volt olyan kedves, és megtanított.
Richard csak szerénykedik.
Három évig, hontalan prostituáltakkal dolgozott Bengáliában.
És még mindig a szexiparban van, vagy...?
Ez nem volt valami szép.
Tudja, Doktor úr,
Bevallom, volt hátsó szándéka a meghívásomnak.
Ön mint fogorvos,
rengeteg jót tehetne a feljlődő világban.
Rendkívüli szükségük van a modern fogászati ellátásra.
"A modern fogászati ellátásra." Hát nem egy pöcs?
Na most, a politikai háttér megvan, a pénz is megvan.
Hogy játsza magát. Nagyképű!
- Elnézést. Mi ez a zaj? - Az új kiskutyusom.
Az NGO mögött ott a támogatás. Magas szinten.
- Moss be neki egyet. - De amiből viszont hiány van...
- Gyerünk már! ...az a belevaló ember.
Verd ki az önelégült fogait!
Hogy lehetnének a fogak önelégültek?
Fura kérdés ezt egy fogorvosnak kikiáltania curry mellett,
de, tudják, muszáj... Mármint, tudom rá a választ.
Meg kell mondjam, hogy sehogy.
Mert alapvetően, csak fényes
kinővések az állkapocsból, és élettelenek,
épp ezért, nincs erkölcsi értékrendjük.
Csak rágni, és őrölni tudnak, ami passzív tevékenység.
Főleg az arcizmok végzik a munkát...
Mit is mondott?
Csak...csak azt, hogy...
Szükségünk van olyan emberekre, mint maga, akik a szakértelmüket
olyan helyekre hozzák, mint Peru, Kambodzsa, vagy Közép-Afrika.
Szővel főleg forró, és igen párás helyekre.
Nem rajongok értük.
Milyen a fogászati ellátás, nem is tudom, mondjuk, Palm Springsben?
Ott kellemes a szellő.
Vagy mondjuk Saint-Tropezben?
Jó burkoló lennék. Ó, de szeretnek mosolyogni a franciák.
Vállvonogatni, meg vigyorogni.
Csak viccelt, kicsim.
Bocsánat, ezt fel kell vennem.
De jól jönne ez a fickó egy kempingen?
Kér még bort?
- Sátorrúd akadt a seggébe. - Igen, kérem.
Jól van.
Ez teljességgel elfogathatatlan.
- Fogd... - Mi?
Mi az? Kizökkentelek a játékodból?
Ha igen, csak nyomj egy kamu köhögést, és...
Oké, ez most...
Ez véletlen volt? Jó, jó! Eltűnök.
Richard emberjogi ügyvéd, úgyhogy elég komolyan veszi a munkáját.
Az emberi jogokat komolyan is kell.
Én is komolyan veszem őket.
Mindenki egyenlő, függetlenül a színtől, fajtól, vagy a körülménytől.
Mindenki egyforma ezen a bolygón.
- Kivéve a kínaiakat. - Hogy?
De komolyan. Ők azért kilógnak.
Nem hülyéskedek.
Tudja, nem az arcuk.
Úgy hívják egymást
- például, hogy Kwok... - Hagyja abba.
...de ők így döntöttek, nem lenne muszáj Kwoknak hívni.
Valakit meg Pongnak...
- Ne, kérem hagyja abba. ...aztán ott az a több millió Wang.
De ez lehet mind csak egy kölyök,
az összeset lehet egyre használni...
Hívhatod úgy, hogy Kwok Pong Wang.
Ming Wa Ment, és Ho Lee Parkot letartóztatták Shaolinban.
Be kell mennem az irodába.
Fél óra múlva bíróság elé állnak
- és a kormány, csak... - Már megint.
...videós kapcsolattal engedi a jelenlétünket.
- Sajnálom. - Attól tartok mennem kell.
Doktor úr...
Ti csak maradjatok, és fejezzétek be.
Jaj, szegény Leonard. Nem bánja, ha kiengedem?
- Nem, dehogy. - Mindjárt jövök.
Mióta van meg a ló?
Pár hónapja.
Egy Long Islandi menhelyen találtam rá.
El akarták altatni.
Csak aztán nem merték, igaz?
A szaga? Igen, tudom.
A hangulat javítóktól fekélyei lettek.
Jól van?
Érzékeny a torkom.
Ó, anyám. És ezzel a szaggal együtt.
- Jól van? Nem akar... - Elnézést.
Azt hiszem ki kéne mennie.
Kivigyük most, vagy fejezzük be, és...
Vigyük ki. Jót fog tenni egy kis levegő, oxigénnel.
Leonard, jó fiú!
Nagyon szép!
Jó fiú!
Jó kutya!
Befejezzük a vacsorát?
Nem hiszem, hogy már készen állok a szilárd ételre.
- De inni, innék valamit. - Jó.
A Bemelmansr itt van nem messze.
Vagy, nem tudom, járt már a...
Igen, tudom. Szeretem Stinget
a szövegeiből kitíűnik, hogy művelt.
- Pimm's Cup a hölgynek. - Köszönöm.
És egy Sapphire martini olivával.
Köszönöm.
Tudja, ez volt Frank kedvence.
Ó, tényleg, elfelejtettem. Elnézést.
Elfelejtette?
Mit felejtett el?
Hát hogy...
Nemrég vesztette el a férjét,
és ilyen szituációban illendő lett volna
tisztázni, mit ivott az elhunyt
nehogy rémes emlékeket hozzon felszínre.
Miből gondolja, hogy rémesek?
Fájdalmasak. Nem feltétlenül rémesek.
Általános halál emlékek, ital kapcsán.
Szeretem a Pimm's Cupot.
Pont az a fajta lányos ital ami miatt Frank piszkálna.
Egyszer, mikor Anguillában voltunk, rendeltem egy Üvöltő Orgazmust.
Erre Frank odamegy a pincérhez,
és megragatta a hajtókájánál fogva,
"Hé, egyedül én adhatok..."
Ó, az isten szerelmére!
Elnézést. Fecsegek itt a halott férjemről.
Nem, nem maga az oka. Csak láttam valakit, akit utálok
Ez az. Frankiet nem lehet kiheverni.
- Nagyon utálom. - Akarja, hogy elmenjünk?
Nem, dehogy. Neki kéne.
Hol is... Azt mondta Franknek voltak hibái.
- Mondtam ilyet? - Igen, és ez egészséges,
mert nem szabad romantizálni az elhunytat.
Emlékezni kell a hibáira.
Ó, hát emlékszem én.
Ó, az jó. Készítsünk egy listát.
Te mégis mi a fenét csinálsz?
Ez terápiás hatású. Nekem elhiheti. Fogorvos vagyok.
- Gyerünk. - Jól van.
Hibák. Első hiba.
Hát, Frank eléggé manipulatív volt.
De ez tett sikeressé.
De valószínűleg ezért volt olyan sikeres...
Ne mentegetőzzön helyette. Ha ellenszenves volt, mondja csak.
Jól van, olykor ellenszenves volt.
Szóval mindig.
- Nem, erre te beszélted rá. - "Kellemetlen."
Ez nem számít, Pincus.
Hé, mit keres itt, Marjorie? Bámészkodik?
Csend legyen! Hadd beszéljen. Tanulhatnál tőle.
Cipő fetisiszta volt.
Ez nagyon kínos, mert cipőkkel kezdődik,
aztán jönnek a kesztyűk, kalapok, zoknik...
Jól van. "Perverz."
Bunkó volt a pincérekkel. És ezt utálom.
- Én is. - Zavarok?
Hisz csak a munkájukat végzik, nem igaz?
Micsoda csirkefogó.
Na és mi van a külsőségekkel?
Fogadjunk fitness mániás volt,
vézna kis törpe, igaz?
Nem, de tudja, a vége felé
elkezdett belemerülni a jógába.
- Hát persze. - De sok időt töltött a konditeremben.
Jó, kezd kialakulni a kép.
Szóval egy önimádó, ellenszenves perverz
aki bunkó volt a pincérekkel.
Jó kis lista.
Nem hallgatom tovább ezt a szart.
Hűtlen.
Azt hiszem ennyi elég.
Nem tudtam, hogy tudod.
Csak aznap tudtam meg, amikor meghalt. El tudja képzelni?
Nem is volt alkalmam mondani, "Hé, menj a pokolba,"
"El akarok válni," mint általában szokás.
Sajnálom.
- Biztos úgy érzi... - Hogy nincs lezárva.
Sokat utazott a munkája miatt, Sarah.
Az utazások egyre hosszabbra nyúltak.
Aztán egyszer az egyikről nem is jött vissza.
Hozzáment valakihez Portlandben.
Sajnálom.
Az utazás ezt teszi a kapcsolatokkal.
Igen.
Épp most kértek fel sírkamrák feltérképezésére
a Királyok Földjére, hat hónapra.
De azt hiszem ezúttal nemet mondok.
Richard miatt.
Igen.
- Jó éjszakát. - Jó éjszakát.
A története, nem unalmas, és hétköznapi.
Csak egy életünk van, tudja?
Csak egy. Nem élhetjük másét, vagy hihetjük, hogy az fontosabb,
csak mert drámaiabb.
Az a fontos, ami velünk történik.
Lehet, hogy csak nekünk, de fontos.
Jó éjszakát.
Önnek is.
Mi az?
Mi ez a nyomott hangulat? Jól alakul a dolog.
Egyre közelebb kerülsz hozzá.
Menni fog a dolog.
Csak Richard... Azt hiszem Gwen tényleg szereti.
Emberjogi ügyvéd.
Hé, ha az ördög feljön a földre
szerinted kis vörös szarvai lesznek, és vasvillát szorongat majd?
Nem, az Amnesty Internationalnek fog dolgozni,
és az összes pénzét a csöveseknek adja.
Ha ezt csinálná, akkor nem vesztené el a titulusát?
Tudod, hogy gondoltam.
Pincus, lenne jobb dolgom is.
Nem kedvtelésből lógok itt.
Mégis mi a bajod konkrétan Richarddal?
Már mondtam!
Felülteti Gwent, és elveszi a pénzét.
De honnan tudod?
Mire alapozod?
Láttam egyet s mást.
- Mit? - Eleget.
Gyerünk már. Mit csinált?
Jól van, mondom. Elmentek egy étterembe.
- Igen. - Ettek.
- Igen. - Jött a számla,
és ez a bohóc meg azt mondja, a kabátjában maradt a tárcája.
Ami a ruhatárban van.
- Milyen kényelmes, igaz? - Aha.
Szóval elment érte,
nagy műsort csinált az egészből,
erre Gwen, "Ne, hagyd csak, majd én állom."
- Igen? - És ő elfogadta.
Semmi baj nincs vele, igaz?
De, hát nem érted? Kimutatta a foga fehérjét.
Jah, persze.
Figyelj, ő egy nagyon rendes ember.
Pincus, van még más is!
- Lenyúlta öt ronggyal. - Hogy mi?
Igen. Ötezer dollárral.
Én magam láttam, ahogy Gwen megírta a csekket,
és az izzadt mancsába nyomta.
Jótékonyságra volt. Adományt gyűjtött, igaz?
Vagy megrázta a pénzfát, mennyi hullik le róla.
Nem tudom.
- Mire volt, AIDS-re? - Nem.
Menekülteknek?
Árváknak? Szóval nekik. Jó.
- Nem érted a lényeget. - Aha.
- Ez a pasas egy ügyvéd. - Igen.
Egy ügyvéd aki a hátrányos helyzetűek jogait védi. Ugyan már!
Biztos van vele valami baj.
Kell lennie valami oknak amiért ez történik.
Máskülönben, mit keresek itt?
Kiszálltam.
Mi? Nem, ne. Hogy érted?
Nem fogok többet Gwen életébe avatkozni.
Nem hazudhatok neki.
Igazad volt a kalóztekintettel. Nekem is bemutatta,
és majdnem rögtön be is vallottam neki mindent.
Nem hagyhatod azzal a görénnyel.
- Szereti. - Dehogy szereti!
Egyszer sem láttam nevetni vele!
Jó ember.
Te tényleg bírod, ezzel az egész Teréz Anya baromsággal?
Gyűlölöm. Oké?
Átmennék rajta a saját kis elektromos autójával.
De Gwennek ő kell.
És azok után, amin veled keresztül ment,
megérdemel egy kis boldogságot.
Belezúgtál.
Teljesen. Tudtam.
A kis Grinch szíved elkezdett verni,
és most vissza akarod vinni a barlangodba, és agyonütni egy kővel.
Ezt akarod.
- Kiszállok. - Nem szállhatsz.
Pokollá teszem az életed.
Már így is az.
Jól van. Jó fiú. Ügyes vagy.
Leonard, Leonard, nyisd ki.
Gyerünk. Gyerünk.
Leonard, Leonard, Leonard. Ne legyél szemét. Gyerünk.
Az Istenit. Gyerünk már.
Nem akarsz addig várni, hogy már késő, ugye kicsim?
Várj.
Leonard! Na már késő.
Túl késő.
És akkor Alex azt mondta,
"Anyu, tudom, hogy a babák a nénik pocijából jönnek,
"de én azt szeretném tudni, hogy kerülnek oda."
El tudja hinni? Na és persze,
- fogalmam sincs mit mondjak... - Hajtsa hátra.
...de valamit mondanom kell, mert az apja...
Ó, semmi beszéd, ezalatt sajnos nem lehet
- Oké. - Harapjon rá.
Tessék. Remek.
Ezt ott hagyjuk.
Hát nem sokkal jobb?
Maga pihenteti a száját, én meg a fülem, mindenki nyer.
Elvinné ezeket a laborba? Gyorsan kéne.
Mr. Harrimannek...
Azt hittem már nincs több páciens.
- Nincs is. - Na és akkor...
Na és akkor mi?
- Frank. - Ki?
Nem tudom kire gondol.
Hogy... Ki? Én soha...
Oké, szerintem nem volt értelme annak amit mondott.
Nos, nem tudom miről beszél.
Ideadná a mosdó kulcsát? Elég sürgős...
- Ne, el fog futni. - Ő az!
- Fogdoki, ne húzzál föl! - Köszönöm.
Nincs az irodájában!
Akkor biztos fönt van.
Jónapot, Doktor Úr.
Jó napot. Milyen fess.
A mosdóban voltam.
Másfelé jöttem vissza...
Korán végeztem, úgyhogy gondoltam van időm.
Legközelebb maga is mehet...
Jó. Rendben.
Megvan.
Remek.
El tudna még látni egy beteget, mielőtt elmegy Dr. Pincus?
Úgy tűnik súlyos fájdalmai vannak.
Az élet fájdalmas.
Ez most igent jelent?
Úgy tűnik vészhelyzetünk van. Dr. Pincus vagyok.
- Igen, már találkoztunk. - Ó, jónapot.
- Köszönöm, hogy fogad. - Aha.
Mi lenne a probléma?
Nem tudom. Azt hiszem eltörtem egy tömést.
Ez butaság volt.
Hátra hajt.
Nézzük csak meg. Nagyra tát.
Igen, meg is van.
Jó nagy Inuit harapása van.
Rágott mostanában fókabőrt?
Hát igen, eléggé össze szoktam szorítani a fogam
mikor stresszes vagyok...
A tegnapi különösen rázós volt.
- Hazaértem, és Gwen... - Micsoda?
- Gwen... - Áh, nem, semmi.
De mondani akart valamit...
Ő csak...
- Ne, hagyjuk. - Nem, ne hagyjuk.
- Csak... - Semmiség.
- Nem lehetne... - Pedig valami volt
különben nem hozta volna föl.
- Személyes. - Tudom,
de én csak...
Nem akarok róla beszélni.
- Inkább... - "Amit elkezdtél, fejezd is be" ez a mottóm.
- Jó hallgatóság vagyok. Kérem. - Inkább hagyjuk.
- Nem lehetne... - Akkor várna egy percet?
- Nagyon fáj. - Kérem.
Dr. Prashar?
Jahangir? Ez a keresztneve.
Maga félelmetes országból jött, igaz?
Elnézést.
- Indiából jöttem. - Igen.
Akkor maga nem Keresztény, mint mi.
Nem, én Hindu vagyok.
Hogyan húzná ki az ellenségből az információt?
Nos, én mint Hindu,
szépen kérném.
Egy módszer kéne.
- Beteggel vagyok. - Igen. Jó.
Hol tartottunk?
Gwenről mondott valamit...
Nem. A fogamra értettem.
Igen. Igen. Maradjunk profi keretek közt.
Csak munka, semmi játék, ettől lesz az átlagember jó polgár.
Nagyra tát.
- Ez fájt. - Igen? Elhiszem.
De ebben a helyzetben ez természetes.
Tudja, mi a fogak legnagyobb ellensége?
- A cukor? - A titkok.
Ha elmondja mi nyomja a lelkét, jobban lesz.
Ahogy már mondtam, Doktor úr, ez személyes.
Tényleg szeretném szakmai keretek közt tartani a dolgot.
Igen, kérem.
Úgy lesz, ahogy akarja.
Ami azt illeti.
Az nem Novocain.
Nem, ez egy kis nitrogén-oxid.
Nitrogén? Nem tudtam, hogy még használják.
- Van mellékhatása? - Egy kevés.
Van aki nevet. Van aki álmos lesz tőle.
De mindegyik beszél.
Hé, Frankie! De jó újra látni.
Ráállsz a melóra, vagy küldjek még többet?
Van pár polgárháborús színészem, akik lebeszélik a füled.
- Éles lőszert használtak. - Szóval nem hallottad.
A munka teljesítve. Richard a múlté.
- Tessék? - Kidobta múlt éjjel.
- Honnan tudod? - Richard mondta. Lefújták az esküvőt.
Végleg dobta?
Richard a barátja akar maradni, de Gwen végzett vele.
Azt mondta össze van zavarodva
és nem volt helyes őt is belekeverni ebbe...
És miért mondta volna el ezt neked Richard?
Mert beadtam neki 700 milliliter nitrogén-oxidot.
- Az sok? - Nem. Csak 750-től halálos.
Nekem ez csak olyan esküvő előtti vitának tűnik.
- A fiatal párok ilyenkor... - Nem. Ez nem az.
- Természetes, hogy... - Nem, nem.
...elkezdenek... - Elfogadta az Egyiptomi állást.
Elmegy fél évre.
Ez már biztos. Csütörtökön indul, közvetlen a bemutató után.
- Hát ez remek hír. - Igen.
Akkor talán ünnepelnünk kéne.
- Nem érek rá. - Én sem.
- Várj! mi van a táskában? - Semmi.
Ékszer üzletben jártál?
- Uram atyám. Az Gwennek lesz? - Nem számít.
Na és mi lett azzal, hogy "Nem avatkozok az életébe"?
Ez már nem számít annak, igaz?
Vége a kapcsolatnak! Nem szereti a pasast.
És téged szeretni fog?
Egy kezeslábasos fogzsokét? Mármint, bocs, de...
Azt mondtad, ha szétválasztom őket békén hagysz!
Le is fújták az esküvőt! Szóval hagyj békén!
Akkor legalább hadd segítsek választani!
Van fogalmad róla mennyi "Bocsáss meg kérlek" ékszert
- vettem neki az évek során? - Innen már menni fog egyedül!
Imádja a Perui aranyat, de Pincus,
- szerintem elsieted! - Frank! Figyelj!
Az idő amit együtt eltöltöttünk igen kellemetlen volt.
Azért ezt mondom. Mégha nagyon is vulgáris ember is vagy,
faragatlan, ellenszenves, durva, műveletlen, ostoba, de legalább...
- Nem fejezed be? - Megtettem.
- Oké. - A lényeg az, hogy
befejeztük, amit be kellett fejezned. És ki tudja?
Egy nap, remélem jó soká, lehet, hogy még találkozunk.
- De addig is, itt a gyengéd búcsú ideje. - Igen, de...
Miért vagyok még itt?
A daru ránk ejtett két tonna acélt.
Az fájhatott.
Hidraulikus szivárgás volt. Isten tette!
Miért művel ilyeneket?
De a daru vezetője, azt hiszi az ő hibája.
Ó, jöhet a terápia!
Semmi pánik. Csak egy kis apróság.
Egy kulcstartó.
Pont szükségem volt egyre!
- Imádom! - Akkor jó.
Hihetetlen, hogy emlékezett. Ez olyan...
Milyen fura, és gyakorlatias ember maga.
Eközött, meg egy csőkulcs között vaciláltam.
Hát remélem nem került sokba.
$140. A számla a dobozban van.
Ilyen szituációban nem muszáj ezt megmondani.
Nem úgy értettem. Csak azt mondom, hogy tényleg apróság.
Nem perui arany, vagy ilyesmi.
Ezt csak azért mondom, mert voltak a boltban
perui aranyból készült fülbevalók,
és azt gondoltam, "Gwennek tetszenének,
"de sajnos nem engedhetem meg magamnak."
Úgyhogy...
Mi az? Elég a kalóztekintetből.
Csak vettem egy ajándékot, nem hivalkodásból, vagy tolakodásból.
Csak egy gesztus akart lenni, hogy tudja, gondolok magára,
és fogadja el
abban a baráti szellemiségben amiben adtam.
"Kalóztekintet"? Honnan tud maga erről?
- Sehonnan. - De.
- Hétköznapi szófordulat? - Nem.
Honnan tud ezekről?
- Kalóztekintet? Perui arany? - A perui aranyról mindenki hallott.
És a múltkor Frank kedvenc italáról?
Ugyan, nyugodjon meg.
- Engem ne nyugtatgasson. - Tényleg, azt utálja.
Honnan tudja mit utálok?
Rátrafáltam. Nem kezdhetnénk újból?
Mondd el neki. Gyerünk, nyögd ki.
Pár nap múlva úgyis elutazik.
El kell mondanod az igazat fogorvoskám, ez van.
Tíz másodperce van, hogy elmondja az igazat,
különben megyek.
Honnan tud ennyit az életemről Frankkel?
- Őrültnek fog tartani. - Meglátjuk.
Meglátjuk.
Pár hete volt egy rutin műtétem,
de komplikációk léptek fel. Meghaltam. De csak pár percre...
Igazat mondok! Be tudom bizonyítani! Most is itt van mellettem.
Tudja mit? Elég. Kegyetlenség amit művel.
Honnan máshonnan tudhatnám ezeket?
Biztos ismerte Frankket.
Nem tudom, talán maga volt a fogorvosa.
Akkor kérdezzen valami mást. Valamit, amit nem tudhatnék.
- Hogy lehet ilyen? - Kérem.
Egy kérdés, ha nem tudom a választ, akkor többet nem lát.
Franknek volt egy visszatérő rémálma.
Sírva riadt fel belőle mindig, és csak nekem mesélt róla.
Mi volt az?
Fuldokoltam.
Azt álmodtam, hogy lemerülök nagyon mélyen a vízbe,
de mikor fel akarok jönni a felszínre,
nem tudok, akármennyire próbálkozok.
Fuldokolt. Lemerült a vízbe,
és akármennyire próbálkozott nem tudott feljönni a felszínre.
Ez volt az, igaz?
Közelről sem.
Nem!
Tudja, mikor először találkoztunk.
Meg az utána következő 10-12 alkalommal azt gondoltam, "Mekkora bunkó."
De aztán ugye jobban megismertem.
És meggyőztem magam, hogy van magában valami emberi.
Tudja, "Talán csak egy kicsit bogaras,
"munkát igényel."
De hogy imtim részleteket használ fel a halott férjem életéből
hogy közel kerüljön hozzám, Isten tudja milyen okból,
az már megbocsájthatatlan.
Maga beteg.
- Szeretem. - Ne keressen!
Hazudtál. Miért csináltad?
Mert egy szívtelen rohadék vagy
aki magán kívül mindenkire nagy ívben tesz.
Egy ilyenből már jutott neki.
Na viszlát, fogorvoskám.
- Mi az? - A lányomról lenne szó.
Igen, már említette.
Nem beszél a testvérével, az egyetlen testvérével.
Annyira mérges a nyakláncom miatt,
de becsúsztattam egy levelet az ajtója alá, mielőtt meghaltam.
Abban megmagyaráztam mindent.
De a bejáratnál szőnyeg volt.
És nem tudtam, hogy az alá csúsztattam be.
Soha nem olvasta el.
Maga aztán unalmas, nem igaz?
A kisfiamnak volt egy plüss állata, egy mókus.
Ez volt a kedvence. Mindenhova magával hurcolta.
Nem tudott nélküle aludni. De elvesztette aznap mikor meghaltam.
Nem tudják, hogy ott van a kocsi első ülése alatt.
Ott van, de nem veszik észre.
Így most minden éjjel anélkül sírja magát álomba,
mert számára az a mókus, én vagyok.
Nem tudok segíteni.
Csak nem akar segíteni.
Ez az igazság, ugye?
Igen, és mondok mégegy nagy igazságot.
Egyedül élünk, és egyedül is halunk.
És úgy tűnik, egyedül is maradunk.
Ez is igaz, nemde?
- Maga idióta! - Bocsánat!
Hihetetlen!
- Heló. - Micsoda egy nap.
Hát igen, úgy tűnik beköszöntött a tél.
- Jégeső. - Tessék?
Még a havazásra se futja.
Létezik a jégesőnél ostobább csapadék?
- Nem, gondolom ez a legostobább. - Jahangir?
Mi barátok vagyunk.
- Hát... - Munkatársak.
- Igen. - Van bennünk közös.
- Aha. - Osztozunk dolgokon...
Mint pédául a panorámás röntgen gépen.
- Igen. - Közel állunk egymáshoz.
- Nem, ezt nem mondanám. - Jó, nem anny....mi a...
De nem is ez a lényeg.
Figyeljen.
Megismertem egy nőt.
Egy olyan nőt, aki miatt
az ember visszamenne az időben oda, amikor még nem ismerte.
Mindegy milyen rossz is volt akkor, a jelennél mindenképp jobb.
Tudni, hogy létezik, és nem lehet az övé.
De amit mondani szeretnék
tudna felírni nekem Percocetet?
Hogy?
Hát magamnak nem tudom felírni.
Az illegális. Csak hogy tudjak aludni, és elfelejteni, hogy létezik.
Vagy Darvont.
Vagy Vicodint.
Egy 30-cat, vagy 60-nat, ha nem akarja
hogy fojton zargassam. Csak ennyit kérek.
Morfiumot még csak nem is kérnék.
Jöjjön velem.
- Ez most mi? - Üljön le.
- Nem. - Üljön le.
- Miért? - Csak üljön le.
- Tudja mit, felejtsük el. - Ez fontos, nézze.
Kitartás, picúr!
- Nagyszerű. - A másikat.
"Csak azt az életet érdemes leélni, amit másokért élünk." - Albert Einstein
Aha. Egy tömeg-gyártott poszter szlogenhez képest nem rossz.
Dr. Pincus, az élete egy pontján, meg kell majd állnia,
és feltennie magának a kérdést.
"Ezzel hogy
"ilyen rohadt nagy pöcs vagyok,
"mire megyek valójában?"
Mondott valamit, egy levélről.
Próbálja fel.
Anyu! Nézd mit találtam!
Micsoda? Hol találtad? Hol volt?
Kiesett a táskájából.
Köszönjük.
Dr. Pincus?
Jó napot. Elnézést, én nem...
Köszönöm. Úgy köszönöm!
Nem vettem észre.
Köszönöm.
...részletes bepillantás Pepi Király életébe, és halálába.
Köszönöm. Köszönöm szépen.
Köszönöm.
Gwen!
Mit keres maga itt?
Beszélnünk kell. Rájöttem mi a baj.
Kérlek hagyj békén.
Nagy baromság. Mindegyik szellemhistória,
rosszul látják az egészet.
Szellemhistóriák. Lehetne, hogy ma este ezt kihagyod?
Nézzük csak Pepit. Csupa olyannal temették el, amire egy hullának nincs szüksége.
Háziállatok, pénz.
Még a péniszét is egy nagy korsóba tették. Miért csinálták ezt?
Te is láttad azt a péniszt. Egy kis korsóba nem fért volna be.
Nem így értem...
Miért tették egyáltalán korsóba? Miért?
Tessék?
Miért vesződtek ennyit valakiért, akit soha többé nem látnak viszont?
Mert szerették
és tudni akarták, hogy nem lesz baja.
Mert ha tudják, hogy nem lesz baja...
- Akkor elengedhetik. - Mesés voltál.
Köszönöm. Nagyon kedves.
Pontosan. Így elengedhetik.
Frank kísért téged, Gwen. Engedd el.
Ha ő kísért, akkor nem neki kéne elengednie?
Nem. Ő nem tud. Nem ő a gond. Hanem te.
Ez, hogy a kísérteteknek befejeztlen ügyeik vannak...
mi vagyunk azok.
Engedd el Franket.
Hadd nyugodjon békében a perverz.
Kérlek, ne kövess.
- Csodás volt! Köszönjük. - Köszönöm, jó látni önöket.
Nem így akartam.
Nem érdekel honnan tudsz ennyit Frankről, oké?
- Nem érdekel. - Már mondtam...
Talán csak haverok voltatok.
Nem, nem...
Átlagos pasik,
akik inni, meg sztriptízbárba járnak
és a barátnőkről beszélnek...
...és a feleségükön röhögnek...
- Esküszöm. - Mi volt velem a baj?
Miért nem szeretett?
Szerettelek. Még mindig szeretlek.
Szeretett.
Akkor miért nem voltam elég?
Erre nem tudsz mit mondani, igaz?
- Tessék? - Hasznavehetetlen.
Ugyan. Mit gondolsz mi lesz? Megváltozok?
- Hát... - Te ismertél
már olyat életedben, aki tényleg megváltozott?
Miért nem próbálkozol, legalább egy kicsit?
Az vagyok, aki vagyok.
Gondolom most épp vele beszélsz?
- Ezt kéne most hinnem? - Mit akar, mit mondjak neki?
- Mit akarsz kérdezni? - Választ akarok!
Tudni akarom, miért nem voltam elég neki.
Nem te voltál kevés.
Nem tudom miért csináltam azt a sok szarságot.
Nem tudja miért tette azt, amit tett.
És az ember a halála után sem lesz okosabb.
A halál után sem lesz okosabb az ember.
De egy dolgot láttam, hogy mennyire megbántottalak.
De látta, hogy mennyire megbántott...
Úgy sajnálom, kicsim.
- Mit mondott? - Azt, hogy sajnálja.
Ennyi?
Sajnálja?
Az volt a lényeg, ahogy mondta...
Sajnálja. Elnézést kér.
- Őszintén. - Igen, igen. Őszintén.
Majdnem. Megyek csomagolni.
Nem, hallania kellett volna! Nem csak méltányosságból mondtam!
Gwen! Várj!
Miért beszélnék veled?
Még az álmát sem tudtad!
Igen, mert rosszat mondott, hogy velem kiszúrjon.
Átvert.
Akkor mi az igazi álom?
Hát most nincs itt, ugye?
- Nem tudom megkérdezni. - Jó kifogás.
Nem jó kifogás. Egyáltalán nem az.
Nézd, én nem vagyok hazug.
Sok minden voltam. Rideg, önző, egocentrikus.
De hazug soha, és most sem hazudok.
Gwen, én többet éltem az elmúlt pár napban
amit veled töltöttem, mióta meghaltam, mint azelőtt, hogy meghaltam volna,
még az első életemkor. Érted, hogy mondom?
Nem.
Jó. Megszülettem, aztán...
Valaki hívja a mentőket!
Hívjanak segítséget!
Valaki csináljon már valamit!
Istenem.
De kár érte.
Pedig már majdnem sikerült meggyőznöd.
- Mi történik? - Neked annyi, haver.
A közlekedési hivatal újra lecsapott.
Ezek a sofőrök életveszélyesek, nem?
Ne! Az nem lehet!
De, attól tartok.
Sajnálom, kölyök.
Gyere ide. Jó érzés.
- Jól esik. - Pedig csak most kezdtem bele!
Minden amit eddig mondtam felesleges volt!
Bemelegítés!
Hát igen.
Ez a legrosszabb rész.
Nézni ahogy sír.
Tudni, hogy vígaszra van szüksége, de te nem nyújthatsz neki.
Hívta valaki a 911-et?
- Várjunk csak. - Na ne szórakozz.
Akkor hívják!
- Várjunk csak. - Menejenek odébb.
Újraéleszt. Tudja hogy kell. Hát persze, hogy tudja.
Menjenek odébb.
Biztos felnyitja a mellkasod
és puszta kézzel éleszti fel a szíved.
Ó, Uram! Kegyelmezz rajta!
Na jó, mostmár tényleg elegem van belőle.
Most komolyan.
Gyerünk!
Hé, Pincus, valamit el kell mondanom.
Még kapóra jöhet, ha túléled.
Segítesz? Miért?
Azok a könnyek,
már érted potyognak.
Na nézd csak.
Itt a fuvarom.
Dr. Pincus, önt mindig jó látni.
Mi történt?
Átment az úton, mikor piros volt.
Attól tartok ebből nem lesz per.
Gwen.
Nem járt itt egy nő?
Lehetséges, de ha nem volt rokon,
akkor a biztonságiak kikísérték.
Szép munka.
- Barnább lett. - Igen, úgy bizony.
Jól áll. Kiemeli a szemét.
Rendben, Mr. Goldman, akkor félév múlva.
Ne feledje, csak azt mossa amelyik még kell.
Heló.
Nem tudtam, hogy visszajöttél.
- Heló. - Heló.
Azt hittem egyiptomban vagy.
Inkább maradtam. Jól vagy?
Igen. A körülményekhez képest.
Tudod, próbáltalak látogatni, de a kórházban...
Igen, eléggé szigorúak ott a
Egészségügyi Együttműködő Szemétládáknál.
Te jól vagy?
Rossz a moláris kapcsolatom.
Ülj le. Gondoltam is rá, hogy meg kéne nézni.
Már egyeztettem időpontot Dr. Prasharral.
- Jó, persze...Ő.. - Nem tudtam, hogy...
Nagyon kedves ember.
Jobb fogorvos, mint én, de neki ne mondd el.
Mindenesetre, örülök, hogy jól vagy.
Én is, hogy te.
Nyolc éves.
- Tessék? Mit mondtál? - Frank.
Az álmában. Az igaziban.
Az erdőben sétál az apjával.
Kézen fogva mennek, de hirtelen eltűnik az apja.
Próbál kitalálni az erdőből,
de sehogy sem tud,
ez volt a rémálma.
Hogy eltéved, és nem talál haza.
Igen.
Még látod?
Már hazatalált.
Az jó.
Fáj, ha mosolygok.
Azt tudom orvosolni.
Magyar szöveg: Tyler