NARNIAN TARINAT: KASPIANIN MATKA MAAILMAN ÄÄRIIN
VÄRVÄYDY TÄÄLLÄ
- Oletko varmasti 18-vuotias? - Näytänkö vanhemmalta?
- Alberta Ruikku? - Siinä on kirjoitusvirhe.
- Siinä pitäisi lukea "Albert A. Ruikku". - Edmund.
Sinun pitäisi auttaa minua ruokatavaroiden kanssa.
Parempi onni ensi kerralla, poika.
Poika? Hän oli tuskin kahta vuotta vanhempi.
Olen kuningas. Olen käynyt sotia ja johtanut armeijoita.
- Et tässä maailmassa. - Sen sijaan olen jumissa täällä.
Taistelen Eustace Clarence Ruikun kanssa.
Hän, jos joku ansaitsee sen nimen.
Mitä teet?
En mitään. Tulehan.
Rakas päiväkirja, siitä on 253 päivää, -
kun kurjat serkkuni Edmund ja Lucy tunkeutuivat kotiimme.
En tiedä, kauanko kestän elää heidän kanssaan ja jakaa tavarani.
Jos sukulaisia voisi kohdella kuin hyönteisiä, -
kaikki ongelmani olisi ratkaistu. Heidät voisi laittaa tölkkiin.
- Kiinnittää seinälle. - Olen kotona!
- Huhuu? - Muistutus:
tutki sukulaisten seivästämisen oikeudellisia seuraamuksia.
Hei, Harold-setä. Etsin porkkanoita, mutta heillä oli vain nauriita.
Alkaisinko tehdä keittoa? Alberta-täti on tulossa.
Harold-setä?
Isä! Edmund virnistelee sinulle.
- Senkin pikku... - Isä, hän aikoo lyödä!
Katso, Edmund. Se on Susanilta.
"Kunpa olisitte täällä kanssamme. Tämä on ollut seikkailu.
Se ei vedä vertoja ajallemme Narniassa. Amerikka on jännittävä.
Paitsi että isää ei näe koskaan. Hän tekee paljon töitä.
Sain kutsun Britannian konsulin teekutsuille laivaston upseerilta, -
joka sattuu olemaan komea. Hän taitaa pitää minusta.
Saksalaiset ovat nähtävästi vaikeuttaneet merenylitystä.
Ajat ovat vaikeita. Äiti toivoo, että vielä muutama kuukausi Cambridgessä ei haittaa."
Muutama kuukausiko? Miten selviämme?
Olet onnekas. Sinulla on oma huone. Olen jumissa rääväsuun kanssa.
Susan ja Peter tässä onnekkaita ovat.
- Ovat seikkailemassa. - He ovat vanhimmat, ja me nuorimmat.
Emme merkitse niin paljon.
Näytänkö yhtään Susanilta?
Lucy, oletko nähnyt tätä laivaa ennen?
Olen. Eikö se näytäkin olevan peräisin Narniasta?
Näyttää. Taas yksi muistutus siitä, ettemme ole siellä.
Olipa kerran kaksi orpoa, jotka tuhlasivat aikaa -
- uskoen lastenloruun Narniasta. - Anna minun lyödä häntä.
- Etkö koputa koskaan? - Talo on minun. Teen, mitä haluan.
Olette pelkkiä vieraita.
Mikä tuossa kuvassa edes kiehtoo? Se on kauhea.
Et näe sitä oven toiselta puolelta.
Näyttää siltä kuin vesi liikkuisi.
Roskaa. Noin käy, kun lukee hienoja romaaneja ja satujanne.
Olipa kerran Eustace-poika, joka luki turhia tietokirjoja noita.
Satuja lukevista tulee kauheita rasitteita verrattuna kaltaisiini.
- Luen kirjoja, joissa on kunnon tietoa. - Kauheita rasitteitako?
En ole nähnyt sinun nostavan sormeasikaan tulomme jälkeen.
Voisin kertoa isällesi, että sinä varastit Alberta-tädin makeiset.
- Valehtelija. - Edmund, katso maalausta.
Löysin ne sänkysi alta. Tiedätkö mitä? Nuolin jokaikistä.
Olet saastuttanut minut.
- Mitä tapahtuu? - Lucy, luuletko että...
Tämä on jokin temppu. Lopettakaa, tai kerron äidille.
Äiti!
Hajotetaan se vain.
- Ei! - Auttakaa minua!
Päästä irti!
Edmund!
- Ui, Eustace! - Mitä tämä on?
Uikaa!
Sain sinut!
- Kaspian? - Lucy.
- Edmund, se on Kaspian. - Olette nyt turvassa, pojat.
- Olemmeko Narniassa? - Kyllä olette.
En halua tänne! Haluan palata Englantiin!
Pidä kiinni.
- Tuo oli jännittävää. - Miten ihmeessä päädyitte tänne?
- Ei aavistustakaan. - Kaspian!
- Edmund. - Hauska nähdä.
- Etkö kutsunut meitä? - En tällä kertaa.
Joka tapauksessa on mukavaa olla täällä.
Ottakaa se irti minusta!
Riipitsiip.
- Teidän majesteettinne. - Hei, Riip.
- Tämä on ilo. - Ilo on minun puolellani.
Mitä tälle hysteeriselle tunkeilijalle pitäisi tehdä?
Tuo jättiläisrotta yritti repiä naamani irti!
Yritin vain poistaa veden keuhkoistanne.
- Eikö kukaan kuullut? Se puhui! - Hän puhuu aina.
- Hiljentäminen alkaa olla ongelma. - Kun sanottavaa ei ole, korkeutenne, -
lupaan olla sanomatta sitä.
En tiedä, mikä kepponen tämä on! Haluan herätä heti!
Hänethän voisi heittää takaisin.
Edmund!
- Missä ihmeessä minä olen? - Olet Sarastuksella.
Narnian laivaston parhaalla laivalla.
Sanoinko jotakin väärin?
- Pitäkää hänestä huolta. - Teidän majesteettinne.
Miehet!
Katsokaa ajelehtijoitamme.
Edmund Oikeamielinen ja Lucy Uljas.
Narnian ylikuningas ja ylikuningatar.
Aslan.
Katso. Susanin jousi ja nuolet.
Lucy.
Lääkepulloni ja tikarini.
- Saanko? - Totta kai. Ne ovat sinun.
- Peterin miekka. - Aivan.
Pidin siitä huolta, kuten lupasin.
Tässä. Pidä sitä, jos haluat.
Se on sinun. Peter antoi sen sinulle.
Säästin kyllä tämän sinulle.
Kiitos.
Lähtönne jälkeen pohjoisen jättiläiset antautuivat ehdoitta.
Sitten kukistimme Kalormenin armeijat Suurella Aavikolla.
- Kaikkialla Narniassa vallitsee rauha. - Rauhako?
- Jo kolmen vuoden ajan. - Oletko löytänyt kuningattaren siinä ajassa?
En. En yhtäkään siskosi vertaista.
Hetkinen. Jos sotia ei ole eikä kukaan ole pulassa, -
- miksi olemme täällä? - Hyvä kysymys.
- Olen ihmetellyt samaa. - Minne suuntaamme?
Ennen kuin otin vallan sedältäni, hän yritti tappaa isäni ystäviä ja kannattajia.
Seitsemän Telmarin lordia.
He pakenivat Yksinäisille saarille.
Heistä ei ole kuultu sen jälkeen.
- Luuletko, että heille on käynyt jotakin? - Jos on, -
on velvollisuuteni ottaa selvää.
Mitä Yksinäisten saarten itäpuolella on?
Tuntemattomia vesiä. Asioita, joita voi tuskin kuvitellakaan.
Tarinoita merikäärmeistä ja pahemmista.
- Merikäärmeitäkö? - Kapteeni, tarinat saavat riittää.
Seudulla, missä taivas meren kohtaa, on vesi makeaa ja hopeisena hohtaa, -
Riipitsiip, siis tiedät hetken, -
on siellä idän ääret, määrä retken.
Dryadi lauloi minulle tuota, kun olin pieni.
En tiedä merkitystä, mutta muistan sanat.
Mitä luulet Yksinäisten saarten takana olevan, Riip?
Olen kuullut, että kauimpana idässä on maailman laita.
- Aslanin maa. - Uskotko, että se paikka on olemassa?
Meillä ei ole mitään ilman uskoa.
Luuletko, että sinne voisi purjehtia?
Sen voi selvittää vain yhdellä tavalla. Toivon, että saan joskus nähdä sen.
Teidän majesteettinne.
- Olet vahvistunut, ystäväni. - Siltä näyttää.
Palatkaa töihin!
Kiitos.
Edmund, luuletko, että jos purjehdimme maailman laidalle, -
- me vain tipumme reunalta pois? - Älä huoli, Lu.
- Sinne on pitkä matka. - Te näytätte yhä puhuvan roskaa.
- Onko olosi parempi? - On, mutta ei, kiitos sinun.
- On onni, että koostun raudasta. - Yhtä säkenöivä kuin aina.
- Löytyikö tasapaino? - En menettänytkään sitä.
Minun piti vain toipua järkytyksestä.
Äidin mukaan mielenlaatuni on suloinen älyni ansiosta.
Hänellä ei taida olla mitään suloista.
Heti kun löydämme ihmisiä, otan yhteyttä Britannian konsuliin.
Teidät pidätetään sieppauksesta.
Sieppauksestako? Hauskaa. Luulin, että pelastimme sinut.
- Piditte minua tuolla vasten tahtoani. - Niinkö?
Tilat ovat täysin epäpuhtaat. Tuo on kuin eläintarha.
- Hän on melkoinen valittaja. - Hän vasta aloittelee.
Maata näkyvissä!
Yksinäiset saaret. Kapeasalmen satama.
Omituista. Narnian lippua ei näy.
Yksinäiset saaret ovat aina kuuluneet Narnialle.
Epäilyttävää.
Valmistellaan rantautumisseurue.
- Drinian? - Suokaa anteeksi, majesteetti, -
mutta komentoketju alkaa kuningas Kaspianista tällä laivalla.
- Aivan. - Menemme soutuveneillä.
Drinian, valitse miehiä ja tule rantaan. Tavros.
Laskekaa soutuveneet! Valmistautukaa laskemaan ankkuri!
Eteenpäin! Tuntemattomuuden jännitys on edessäpäin.
Eikö tämä voinut odottaa aamuun?
Ei ole kunniakasta kieltäytyä seikkailusta, poika.
Kuunnelkaa. Missä kaikki ovat?
- Ala tulla, jänishousu. - Osaan tulla itsekin.
Oletteko varmasti verisukulaisia?
Riipitsiip, jää Drinianin miesten kanssa turvaamaan paikka.
Me menemme eteenpäin. Jos emme palaa aamunkoittoon mennessä, -
- lähetä miehiä matkaan. - Selvä, teidän majesteettinne.
Siellä ei näytä olevan ketään. Eikö meidän pitäisi palata takaisin?
Haluatko tulla vartioimaan tai jotakin?
Aivan! Hyvä ajatus, serkku.
Varsin loogista.
Homma on hoidossa. Älkää huoliko.
Olen valmis lähtemään, kun tekin olette.
- Keitä nämä ihmiset ovat? - Miksi heidät on yliviivattu?
- Ne näyttävät jonkinlaisilta maksuilta. - Orjakauppiaita.
Varokaa!
Ellette halua kuulla hänen kiljuvan kuin tyttö, -
- kannattaisi pudottaa aseenne. - En ole tyttö.
Heti!
Laskekaa ne.
- Eustace. - Kahlitkaa heidät.
- Tule tänne. - Näpit irti minusta!
Viedään nämä kaksi markkinoille. Heidät kaksi tyrmiin.
Kuuntele, senkin röyhkeä hölmö. Olen kuninkaasi!
- Saatte maksaa tuosta. - Itse asiassa -
joku muu saa maksaa.
Teistä kaikista.
- Edmund! - Lucy!
- Oletko kunnossa? - Olen.
Toivotonta. Ette pääse koskaan pois.
- Kuka siellä on? - Ei kukaan.
Pelkkä ääni päässäni.
Lordi Bern?
Ehkä ennen. En ansaitse sitä arvonimeä enää.
Onko hän yksi seitsemästä?
Kasvosi. Muistutat kuningasta, josta pidin paljon.
Hän oli isäni.
Herrani, suokaa anteeksi.
Ei, pyydän.
Ei!
Äiti!
- Ala laputtaa. - Äiti!
- Pysy isän kanssa! - Älä huoli! Löydän sinut!
- Minne heitä viedään? - Katsokaa vain.
- Mitä tapahtui? - Se on uhraus.
- Minne he menivät? - Kukaan ei tiedä.
Usva nähtiin ensi kertaa idässä.
Kalastajia ja merimiehiä ilmoitettiin kadonneen merellä.
Me lordit sovimme, että etsimme usvan lähteen ja tuhoamme sen.
Jokainen lähti merille, mutta yksikään ei palannut.
Jos ei tule myydyksi orjaksi, -
- joutuu todennäköisesti usvaan. - Lucy on löydettävä.
- Ennen kuin on myöhäistä. - Tarjoan 60!
- Tarjoan 80! - 100 pienestä neidosta!
- 120! - 150!
Tuleeko vielä tarjouksia?
MYYTY - Myyty!
Liikettä!
Seuraavaksi tämä hyvä yksilö.
Kuka aloittaa tarjoamisen?
Antakaa mennä. Hän ei näytä kummoiselta, mutta hän on vahva.
Hän on vahva, mutta haisee minotaurin peräpäältä.
Tuo on törkeä valhe.
Voitin koulun hygieniapalkinnon kaksi vuotta peräkkäin.
- Haluaisiko joku tarjota? - Voin ostaa heidät pois.
Voin ostaa heidät kaikki pois.
Narnian puolesta!
- Kiitos, Riip. Tiesin sinun tulevan. - Teidän korkeutenne.
Ota avaimet.
Avaimet!
Olet vene maagisessa maassa. Etkö voi soutaa itseäsi?
Voi luoja. Toivottavasti tuo ei ollut Britannian konsuli.
- Teidän majesteettinne! - Seis.
- Vaimoni vietiin pois aamulla. - Anna hänen tulla.
Ottakaa minut mukaanne.
- Haluan mukaan. - Ei, Gael. Pysy tätisi kanssa.
Olen hyvä merimies. Olen viettänyt merillä koko ikäni.
- Totta kai. Tule vain. - Kiitos.
Jos en palaa koskaan...
Ole ihmisiksi.
Kuninkaani!
Isänne antoi tämän minulle. Pidin sitä turvassa luolassa -
- kaikki nämä vuodet. - Tuo on vanha narnialaismiekka.
Se on kulta-ajalta. Tällaisia miekkoja on seitsemän.
Lahjoja Aslanilta Narnian suojaksi.
Isänne uskoi miekat meille.
Tässä. Ottakaa se.
Suojelkoon se teitä.
Kiitos, lordi. Löydämme kadonneet kansalaisenne.
Edmund.
Rakas päiväkirja, asiat ovat muuttuneet tavattomasti.
Serkkuni kaappasivat minut, ja ajelehdin tuntemattomilla vesillä typerässä laivassa.
Mikä pahinta, jaan majoitustilan vastenmielisen hiiren kanssa.
Luulin, että huoneen jakaminen serkkujen kanssa oli paha juttu.
Jokainen tapaamani henkilö tässä oudossa paikassa -
kärsii kauheista harhakuvitelmista.
Vihreän usvan jahtaamista ja kadonneiden lordien etsimistä.
Voin vain olettaa, että se johtuu huonosta ruokavaliosta.
Kaikki ovat vain täysin hulluja.
Edmund-serkku ei ole poikkeus. Hän käyttää joka hetken -
hangaten miekkaansa kuin se olisi taikalyhty. Typerys tarvitsee harrastuksen.
Siitä tulee upea. Saako noita pienempinä?
Varasteleva murmeli. Se on harhaisempi kuin serkkuni.
Englannissa on hiirenloukkuja ja sellaista.
Tiedätkö muuten, mistä saisin niitä?
Miksi puhut tuolle linnulle?
- Luonnollisesti oletin, että... - Hän puhuu linnuille.
Hän on aivan sekaisin.
Häivy!
Tiedätkö, että ruokien varastamisesta rangaistaan kuolemalla?
Täällä näin.
- Sinä. - Ihmisiä on tapettu vähemmästäkin.
- Mistä? - Maanpetoksesta, petollisuudesta -
ja yleisestä harmista. Anna appelsiini, niin annan asian olla.
- En tiedä, mistä puhut. - Salli minun...
- Olen saanut tarpeekseni sinusta. - Päästä hännästä irti.
Itse suuri Aslan antoi hännän minulle.
Kukaan ei koske häntään.
- Piste. Huutomerkki. - Anteeksi.
Nyt otan appelsiinin ja sitten hyvityksen.
- Pyydän. Olen pasifisti. - Varoasentoon!
- Varovasti. - Anteeksi.
Yritätkö paeta? Olemme laivalla.
Emmekö voi keskustella tästä?
Tuo on varastamisesta, tuo valehtelusta ja tuo varmuuden vuoksi.
Niin sitä pitää! Meillä on kaksintaistelu. Ota koppi.
Anna tulla. Tee parhaasi.
Etkö parempaan pysty?
Älä räpyttele siipiäsi kuin juopunut pelikaani. Tasapainoa.
Pidä miekka ylhäällä.
Täällä ollaan.
Liikuta jalkaasi. Ei vasempaa, vaan oikeaa.
Ole ketterä. Se on tanssia, poika.
Uudestaan! Uudestaan! Juuri noin.
Voi ei!
Se siitä!
Katsokaa.
Gael, mitä teet täällä?
Tule tänne.
Näyttää siltä, että miehistö sai ylimääräisen jäsenen.
- Tervetuloa laivaan. - Teidän majesteettinne.
Kutsu minua Lucyksi. Tulehan.
Älkää vitkastelko! Palatkaa töihin!
Hyvä taistelu. Teen sinusta vielä miekkailijan.
Aivan. Jos alusta olisi ollut tasaisempi, -
tulos olisi ollut täysin eri.
Totta.
Se näyttää autiolta.
Jos lordit seurasivat usvaa itään, he olisivat pysähtyneet täällä.
Se voisi olla ansa.
Sieltä voi löytyä vastauksia. Kaspian?
Yövymme rannalla. Tutkimme saaren aamulla.
Selvä, teidän majesteettinne.
He nähtävästi toivat sian.
Tämä. Se on naispuolinen.
Niin tämäkin.
Tämä yksilö lukee.
Otetaan hänet.
- Et voi paeta. - Raukka on peloissaan.
- Mitä te olette? - Kauheita ja näkymättömiä petoja.
Jos näkisit meidät, olisit hyvin peloissasi.
Unohdit mainita, että olemme erittäin suuria.
- Mitä haluatte? - Teet, mitä pyydämme.
- Hän tekee. - Varmasti.
- Muuten mitä? - Kuolema.
Kuolema.
Minusta ei olisi teille hyötyä kuolleena.
- En ole ajatellut tuota. - Et niin.
Sitten vain tapamme ystäväsi.
- Hyvä ajatus. - Mitä haluatte minusta?
Menet sortajan taloon.
- Mihin taloon? - Tähän.
Yläkerrasta löydät Loitsujen kirjan.
Lausu loitsu, joka tekee näkymättömistä näkyviä.
Hyvin sanottu.
- Mene. Meillä ei ole koko päivää aikaa. - Muista, mitä ystävillesi tapahtuu.
- Sinua on varoitettu. - Niin.
Juuri niin.
- Miksette tee sitä itse? - Emme osaa lukea.
Emme osaa kirjoittaakaan.
Emme kumpaakaan.
Miksi ette vain sanoneet sitä?
- Varo sortajaa. - Hän on erittäin sortava.
Loitsu, joka tekee näkymättömistä näkyviä. Ymmärrätkö?
Ed, herää.
Katso.
Missä Lucy on? Lucy!
- Kaikki ylös! - Ylös.
Käskin nousta ylös!
- Tännepäin. - Liikettä!
LOITSUJEN KIRJA
HAMMASKIVUN PARANTAVA LOITSU
UNOHDUSLOITSU
"Näillä sanoilla kielesi on luotava -
ja kaikkialle lunta tuotava."
"Pettämätön taika, joka tekee sinut niin kauniiksi kuin olet aina halunnut olla."
Susan, mitä -
tapahtuu?
Olen kaunis.
Ei! Seis!
"Tee minusta hän, joka haluan olla."
Lucy.
Aslan?
"Loitsu, joka tekee näkymättömistä näkyviä."
"Kuten 'p' psykologiassa, 'k' psykiatriassa -
ja näkymätön muste sekä totuus teologiassa."
Lucyn tikari.
Pysykää paikoillanne tai kuolkaa.
Loitsu on valmis.
Nyt kaikki on nähtävissä.
- Mitä otuksia olette? - Suuria.
- Meillä on tiikerin pää ja... - Erilaisen tiikerin keho.
- Ette halua ryppyillä meille. - Muuten mitä?
Muuten raavin teidät kuoliaiksi.
Isken keihääni lävitsenne.
- Muhennan teidät hampaillani. - Puren teitä torahampaillani.
Tarkoitatteko, että murskaatte meidät lihavilla vatsoillanne?
- Lihavilla vatsoillako? - Kutitatteko meitä varpaillanne?
Mitä olet tehnyt siskolleni, senkin rääpäle?
- Rauhoitu. - Missä hän on?
Kannattaa kertoa.
- Kartanossa. - Missä kartanossa?
- Siis tuossa kartanossa. - Minua kyllästyttää, että jätätte minut...
Sika on palannut.
- Paikka muuttuu koko ajan oudommaksi. - Hän kutsuu meitä oudoiksi!
- Lucy. - Teidän majesteettinne.
Kaspian ja Edmund.
Tässä on Koriakin. Saari on hänen.
Niin hän luulee. Olet tehnyt meille vääryyttä, taikuri.
En ole tehnyt vääryyttä. Tein teidät näkymättömiksi omaksi suojaksenne.
Suojaksiko? Sortaja.
- En ole sortanut teitä. - Olisit voinut, jos olisit halunnut.
- Häipykää. - Se on loitsu!
- Mitä tuo oli? - Nukkaa, mutta älä kerro heille.
- Mitä nuo olivat? - Hyppelipompeleita.
- Niinpä tietenkin. Olenpa typerä. - Häivytään täältä!
Mitä tarkoititte, kun sanoitte, että teitte sen heidän parhaakseen?
Se vaikutti helpoimmalta tavalta suojella heitä pahalta.
Tarkoitatteko usvaa?
Tarkoitan usvan takana olevaa.
Kaunista.
Siis kuvitelluksi kartaksi kuvitellusta maailmasta.
Siinä on ongelmienne lähde.
Pimeä saari. Paikka, jossa pahuus vaanii.
Se voi ottaa minkä tahansa muodon. Se voi toteuttaa pimeimmät unesi.
Se pyrkii turmelemaan kaiken hyvän.
Varastamaan valon tästä maailmasta.
- Kuinka pysäytämme sen? - Teidän on murrettava sen loitsu.
Tuollaisia miekkoja on kuusi lisää.
- Oletteko nähnyt ne? - Kävivätkö kuusi lordia täällä?
- Kävivät. - Minne he lähtivät?
Paikkaan, jonne lähetin heidät.
Murtaaksenne loitsun teidän on seurattava sinistä tähteä -
Ramandun saarelle.
Siellä seitsemän miekkaa on asetettava Aslanin pöydälle.
Vain silloin niiden todellinen maaginen voima voidaan vapauttaa.
Olkaa varuillanne. Teitä kaikkia koetellaan.
Koetellaan?
Kunnes seitsemäs miekka on asetettu, pahuudella on yliote.
Se tekee kaikkensa houkutellakseen teitä.
Olkaa vahvoja.
Älkää antautuko houkutuksen vietäviksi.
Päihittääksenne siellä olevan pimeyden -
teidän on päihitettävä pimeys itsessänne.
Ymmärrykseni ylittävistä syistä noudatimme neuvoa höperöltä mieheltä, -
joka ei omista partahöylää ja kulkee aamutakissa.
Olemme taas tässä ammeessa ja eksyksissä myrskyssä. Loistavaa.
Kääntäkää tyyrpuuriin!
14 päivää pyörimistä kuin pannukakku, eikä maasta näy pienintäkään merkkiä.
Ainoa lohtu on, että kaikki ovat viimeinkin yhtä onnettomia kuin minä.
Paitsi se mahtaileva, puhuva rotta.
Se on ärsyttävää "lasissa on puolet jäljellä"-tyyppiä.
Olemme jumissa täällä.
Puolitetuilla annoksilla ruoka ja vesi riittävät enintään kahdeksi viikoksi.
Nyt on viimeinen mahdollisuus kääntyä takaisin, majesteetti.
Ei ole takeita, että näemme sinisen tähden lähiaikoina.
Ei tässä myrskyssä. Ramandun saari on neula heinäsuovassa.
Saatamme purjehtia suoraan maailman laidalle.
Merikäärme voi syödä meidät.
Olette nähnyt, että miehet alkavat hermostua.
Nämä ovat outoja vesiä purjehdittaviksi.
Sellaisia, joita en ole nähnyt.
Ehkä haluaisitte sitten selittää herra Rhincelle, -
että lopetamme hänen perheensä etsimisen.
Palaan töihin.
Pieni varoitus vain.
Meri voi tehdä likaisia temppuja miehistön mielille.
Erittäin likaisia.
"Muuta peilikuvani täydellisyyteen.
Ripset, huulet ja iho uuteen.
"Tee minusta hän, joka haluan olla ja joka minua kauniimpi on."
Hyvät naiset ja herrat, neiti Pevensie.
- Edmund? - Olet kaunis, sisko.
- Kuten aina. - Peter.
Anteeksi, neiti. Saanko ottaa valokuvan?
Äiti pitää tästä. Kaikki lapset yhdessä kuvassa.
- Hymyä. - Hetkinen. Missä minä olen?
- Missä Lucy on? - Lucy? Kuka hän on?
- Susan, mikä hätänä? - Neiti, nyt kaunis suuri hymy.
Edmund, haluan mennä takaisin.
- Minne? - Narniaan.
- Missä ihmeessä on Narnia? - Mitä tapahtuu?
Lopettakaa tämä!
- Lucy. - Aslan?
Mitä menit tekemään, lapsi?
En tiedä. Se oli kauheaa.
Sinä valitsit sen, Lucy.
En halunnut valita tuota. Halusin vain olla kaunis, kuten Susan.
Siinä kaikki.
Toivoit itsesi olemattomiin, ja sen myötä paljon enemmän.
Veljesi ja siskosi eivät tuntisi Narniaa ilman sinua.
Löysit sen ensimmäisenä. Muistatko?
Olen niin pahoillani.
Epäilet arvoasi. Älä pakene sitä, kuka olet.
Aslan!
Isä!
Edmund.
Tule mukaani. Liity seuraani.
Edmund?
Lucy.
- En voi nukkua. - Anna kun arvaan. Pahoja uniako?
Joko me kaikki olemme tulossa hulluiksi -
tai joku leikkii mielillämme.
Epäilen, että lordit pysähtyivät täällä. Mitään elävää ei näy.
Kun rantaudutte, etsikää ruokaa ja vettä.
- Me kolme etsimme johtolankoja. - Tarkoitat varmasti neljää.
- Älkää lähettäkö minua takaisin rotan luo. - Kuulin tuon.
- Jättikorva. - Kuulin tuonkin.
Katsokaa. Emme ole ensimmäisiä saarella.
- Lorditko? - Mahdollisesti.
Mitähän tuolla on?
Otetaan selvää.
- Mikä tuo on? - En tiedä. Näyttää joltakin kultapatsaalta.
Hän on varmaankin pudonnut veteen.
- Miesraukka. - Siis lordiraukka.
- Lordi Restimarin vaakuna. - Ja hänen miekkansa.
Tarvitsemme sen.
Ole varovainen.
- Miekkasi ei ole muuttunut kullaksi. - Miekat ovat maagisia.
Tässä.
Hän ei varmaankaan tiennyt, mitä tapahtui.
Ehkä tai sitten hänellä oli jotakin mielessä.
Mitä tarkoitat?
Mitä tuijotat?
Se, joka pääsee tälle lammelle, -
voisi olla maailman vaikutusvaltaisin ihminen.
Lucy, olisimme niin rikkaita, -
ettei kukaan voisi komennella tai määrätä kenen kanssa elää.
Narniasta ei voi viedä mitään pois.
- Kuka niin sanoo? - Minä.
En ole alamaisesi.
Olet odottanut haastamistani. Epäilet johtajuuttani.
- Epäilet itseäsi. - Olet lapsi.
Sinä olet selkärangaton hölmö. Olen kyllästynyt pompotteluun.
Ensin oli Peter, ja nyt sinä.
Tiedät, että olen molempia rohkeampi. Miksi sait Peterin miekan?
Ansaitsen oman valtakuntani. Ansaitsen hallita!
Jos pidät itseäsi niin rohkeana, todista se!
Ei! Lopettakaa!
Molemmat! Katsokaa itseänne.
Ettekö ymmärrä, mitä tapahtuu?
Tämä paikka on houkutellut teitä.
Se noituu teitä. Juuri tästä Koriakin puhui.
Lähdetään täältä.
Seurataan kuvitteellista sinistä tähteä Ramandudun saarelle.
Pannaan seitsemän lihaveistä puhuvan leijonan pöytään.
Roskaa.
Mitä tuolla on?
Taidan olla kuollut.
Sinä todellakin olet kuollut.
Et tarvitse tuota.
Viimeinkin suosiollinen muutos tapahtumiin.
Mitä ruokaa löysitte?
Paikka on vulkaaninen. Täällä ei kasva paljon mitään.
Missä Eustace on?
Uskoakseni hän on muualla kuin auttamassa lastauksessa.
Eustace!
Minulla on huono tunne.
- Etsin hänet. - Tulen mukaasi.
Eustace?
Aarre.
Ongelma.
Eustace.
Ei.
Serkku...
- Otan osaa. - Hän oli vasta poika.
Minun ei olisi pitänyt jättää häntä.
Mitä hänelle on voinut tapahtua?
Tässä paikassako? Mitä tahansa.
Eikä hän ollut ensimmäinen.
Hän on lordi Octesian.
Meidän pitäisi etsiä hänen...
Miekkansa.
Mikä tuo oli?
Johtuuko se tulivuoresta?
Tuo ei ole tulivuori.
Kaikki miehet kannelle!
Jousimiehet, aseistautukaa!
Menkää asemiinne ja odottakaa käskyäni!
- Mitä se tekee? - Ampukaa!
Se hajottaa maston!
Selvä.
Pitäkää asemanne!
Ampukaa!
Edmund!
- Edmund! - Lucy!
OLEN EUSTACE
Tämän täytyy olla pilaa.
Aarre on varmaankin houkutellut häntä.
Kuka tahansa tietää, että lohikäärmeen aarre on lumottu.
Kuka tahansa täältä.
- Voiko häntä mitenkään muuttaa takaisin? - Ei tietääkseni.
Alberta-täti ei pidä tästä.
Olen pahoillani kädestä, poika. Olen joskus yli-innokas.
- Veneet ovat valmiina! - Emme voi jättää häntä yksin.
Häntä ei voi ottaa laivaan, majesteetti.
Drinian, menkää toisella veneellä takaisin. Muut jäävät tänne aamuun asti.
- Mietimme, mitä teemme. - Teillä ei ole ruokatarvikkeita.
Ettekä pysy lämpiminä.
Mitä olitkaan sanomassa?
En ole ennen nähnyt näitä tähtikuvioita.
En minäkään.
Olemme kaukana kotoa.
Lapsena kuvittelin purjehtivani maailman laidalle -
ja löytäväni sieltä isäni.
Ehkä löydätkin.
Kaipaan äitiäni.
Minäkin kaipaan omaani.
Älä huoli. Näet hänet vielä.
- Mistä tiedät? - On vain uskottava.
Aslan auttaa meitä.
Aslan olisi voinut estää äitini kaappaamisen.
Löydämme hänet kyllä. Lupaan sen.
Jollakin tavalla.
Onko vaikeuksia nukkua?
Älä sure. Kaikki ei ole niin huonosti kuin miltä näyttää.
Valvon kanssasi, jos haluat. Pidän sinulle seuraa.
Et varmasti edes uskonut lohikäärmeisiin aamulla.
Erikoislaatuisia asioita tapahtuu vain erikoislaatuisille ihmisille.
Ehkä se on merkki siitä, että sinulla on erikoinen kohtalo.
Jotakin suurempaa kuin olisit voinut kuvitella.
Voin kertoa muutamasta seikkailustani, jos haluat. Ajankuluksi vain.
Usko tai älä, et ole ensimmäinen kohtaamani lohikäärme.
Useita vuosia sitten olin merirosvojen mukana ja tapasin lohikäärmeen.
Sinua raivokkaamman.
Lucy. Herää.
Katso.
Sininen tähti.
Kaikki, herätkää!
- Sininen tähti! - Herää, poika.
Veto! Etsikää tahtinne! Veto!
- Tuuli on laantunut. - Miten nyt pääsemme Ramandun saarelle?
Jokin ei ilmeisesti halua meidän pääsevän sinne.
Veto!
Jos nälkäni vielä kasvaa, syön tuon lohikäärmeen.
Älä huoli, Eustace. Heidän on ensin kohdattava minut.
- Varovasti! - Jos emme löydä maata iltaan mennessä...
Mihin osuimme?
Eustace, nerokasta!
Eteenpäin!
Emme voi olla varmoja, pääsivätkö muut lordit Ramandun saarelle.
Toit meidät perille. Minä minä sanoin? Erikoislaatuista!
Odota.
Lordi Revilian.
Lordi Mavramorn.
Lordi Argoz.
Hän hengittää.
Niin hekin.
Heidät on lumottu.
Se johtuu ruoasta!
Tuossa on kiviveitsi. Tämä on Aslanin pöytä.
Miekat.
Pöydälle.
Tuossa on kuusi.
Yksi puuttuu yhä.
Katsokaa!
Narnian kulkijat, tervetuloa.
Nouskaa.
- Ettekö ole nälkäisiä? - Kuka olet?
Olen Lilliandil, Ramandun tytär.
Olen oppaanne.
Olet tähti.
Olet varsin kaunis.
- Jos se häiritsee, voin muuttaa muotoa. - Ei!
Olkaa hyvät.
Ruoka on teitä varten.
Sitä riittää kaikille Aslanin pöydälle tulleille.
Aina. Ottakaa vain.
Odottakaa! Mitä heille tapahtui?
Miesraukat olivat puolihulluja rantauduttuaan.
He uhkailivat toisiaan väkivallalla. Se on kielletty Aslanin pöydän luona.
- Heidät nukutettiin. - Heräävätkö he koskaan?
Kun asiat on järjestetty. Tulkaa.
Aikaa on vähän.
Kertoiko taikuri Koriakin teille Pimeästä saaresta?
Kertoi.
Pian pahuutta ei voi pysäyttää.
Koriakinin mukaan loitsu murtuu asettamalla seitsemän miekkaa pöydälle.
- Hän puhuu totta. - Löysimme vain kuusi.
Tiedätkö, missä seitsemäs on?
Tuolla. Tarvitsette paljon rohkeutta.
Älkää tuhlatko aikaa.
Toivottavasti tapaamme uudestaan.
Näkemiin.
Mitä luulette tuolla olevan?
Pahimmat painajaisemme.
Pimeimmät toiveemme.
Puhdasta pahuutta.
- Tavros, avaa asevarasto. - Herrani.
Jousimiehet, valmistautukaa!
Sytyttäkää lyhdyt!
Valmistaudutaan.
Kun kasvan isoksi, haluan olla kuin sinä.
Kun kasvat isoksi, -
sinun pitäisi olla oma itsesi.
Siltä varalta, ettemme selviä tästä, mikä tämä onkaan, -
haluan sinun tietävän, että pidän sinua veljenäni.
Samoin.
- Luovuit miekastasi. - Se ei ollut minun.
Käytä tätä.
- Mutta se on... - Peter haluaisi sinun pitävän sitä.
Siinä se on, ystäväni. Taistelu odottaa.
Eustace, ei!
Pysähdy!
En hyväksy luovuttamista. Jalo soturi ei pakene pelkoa.
Katso minua, kun puhun sinulle.
Olen hiiri. Sinä olet lohikäärme.
Nahkasi on kuin rengashaarniska. Hengität tulta.
Kohdataan kohtalomme.
Mitä täällä ikinä tapahtuukaan, -
jokainen edessäni oleva sielu on ansainnut paikkansa Sarastuksella.
Olemme matkanneet kauas yhdessä.
Olemme kohdanneet vastoinkäymiset yhdessä. Pystymme siihen uudestaan.
Nyt ei ole aika sortua pelon houkutuksille. Olkaa vahvoja.
Älkää koskaan antako periksi.
Maailmamme ja elämämme Narniassa riippuu siitä.
Ajatelkaa kadonneita sieluja, joita tulimme pelastamaan.
Ajatelkaa Aslania.
- Ajatelkaa Narniaa. - Narnian puolesta!
Narnian puolesta!
Elaine?
Emme näe mitään.
Usva on liian tiheää.
Olet minulle suuri pettymys.
Kutsutko itseäsi pojakseni?
Käyttäydy kuin kuningas.
Edmund.
Tule mukaani.
Ole kuninkaani.
- Annan sinun hallita. - Mene pois.
- Olet kuollut. - Et voi koskaan tappaa minua.
Olen ikuisesti elossa mielessäsi, typerys.
- Ei! - Edmund?
Oletko kunnossa?
Olen.
Pysykää poissa!
- Kuka siellä on? - Emme pelkää teitä!
Enkä minä teitä!
- Pysykää poissa! - Emme lähde mihinkään.
- Ette voita minua. - Hänen miekkansa, Kaspian.
Lordi Ruup.
- Ette omista minua! - Perääntykää.
Nostakaa hänet laivaan. Nopeasti.
- Rauhallisesti, hyvä lordi. - Päästäkää irti, demonit!
Emme tee teille pahaa. Olen kuninkaanne.
Kaspian.
Herrani.
Teidän ei olisi pitänyt tulla. Täältä ei pääse pois.
Kääntäkää laiva, ennen kuin on liian myöhäistä!
- Meillä on miekka. Lähdetään. - Käännytään ympäri, Drinian.
Älkää ajatelko.
Älkää paljastako pelkojanne, tai ne käyvät toteen.
- Voi ei. - Edmund.
- Mitä ajattelit? - Anteeksi.
Katsokaa! Mikä tuo on?
On liian myöhäistä!
- Se meni laivan alle! - Gael!
Tule tänne!
Älä tuota minulle pettymystä. Älä pelkää tai peräänny.
Narnian puolesta! Siitä saat!
Ja tuosta!
Sinnittele, Eustace!
- Häivy, olio! - Ei! Miekka!
Eustace!
- Tule takaisin! - Olemme tuhoon tuomittuja.
- Kääntäkää laiva. - Estäkää häntä!
Menkää soutupaikoillenne!
- Airot tuplanopeuteen! - Aslan, auta meitä, ole kiltti.
Veto!
Vetäkää kaikin voimin!
Pysy täällä, kunnes sinut tullaan hakemaan.
Ed! Murskaamme käärmeen kalliota vasten!
Käännä paapuuriin. Koetan harhauttaa sitä.
Varokaa!
Veto!
Tule tappamaan minut! Olen täällä!
- Ei! - Edmund!
Olen vieläkin täällä!
Suojaudu!
Väistäkää!
Voitamme tämän.
- Se täytyy saada lähemmäs. - Kaikki kannelle!
Harppuunat valmiiksi!
Kaikki tänne!
Valmiina!
Nyt!
Vetäkää sen päätä!
Vetäkää!
Edmund.
Mitä yrität todistaa, Edmund?
Että olet mies?
Tee se!
Voin tehdä sinusta kuninkaani.
Ojenna kätesi.
Anna periksi.
Tee se!
Vauhtia!
Ei!
Lumous raukeaa.
Edmund!
Kaspian!
Katsokaa!
Narnialaiset!
- Äiti! - Elaine!
- Rhince! Gael! - Äiti!
Äiti!
Nostetaan heidät laivaan.
Tiesin, että onnistuisimme.
Emme olleet yksin.
Tarkoitatko...
Olen täällä, Lucy!
- Olen vedessä, Lucy. - Eustace!
Olen poika jälleen.
Eustace! Siipesi ovat näköjään poissa.
Seudulla, missä taivas meren kohtaa, on vesi makeaa ja hopeisena hohtaa.
Tämä on makeaa.
Katsokaa!
Aslanin maa.
Olemme lähellä.
Olemme tulleet jo näinkin pitkälle.
Millaista oli, kun Aslan muutti sinut ennalleen?
Vaikka kuinka yritin, en pystynyt siihen itse.
Hän tuli minua kohti. Se hiukan sattui, mutta se oli hyvää kipua.
Vähän kuin olisi vetänyt piikin jalastaan.
Lohikäärmeenä oleminen ei ollut pelkästään huono asia.
Olin parempi lohikäärmeenä kuin poikana.
Anteeksi, kun olin sellainen aasi.
Ei se mitään. Olet kyllä melko hyvä lohikäärme.
Olemme perillä, ystäväni.
Aslan.
Tervetuloa, lapset. Olette pärjänneet hyvin.
Todella hyvin. Tulitte kaukaa.
Nyt matkanne on lopussa.
- Onko tämä sinun maasi? - Ei. Se on tuolla takana.
- Onko isäni maassasi? - Vain sinä voit selvittää sen.
Jos jatkat eteenpäin, sieltä ei ole paluuta.
- Etkö aio mennä? - Isäni tuskin olisi ylpeä, -
jos luopuisin siitä, minkä vuoksi hän kuoli.
Halusin liian kauan minulta vietyä asiaa enkä annettua.
Sain valtakunnan.
Ja kansan.
- Lupasin olla parempi kuningas. - Sinä olet jo.
Lapset.
Taitaa olla aika lähteä kotiin.
- Luulin, että rakastat tätä paikkaa. - Niin rakastankin.
Rakastan kuitenkin kotia ja perhettämme.
He tarvitsevat meitä.
Teidät korkeutenne. Olen aina tahtonut nähdä maanne.
Olen ollut monissa seikkailuissa, mutta mikään ei ole poistanut sitä kaipuuta.
En ole minkään arvoinen, mutta teidän luvallanne -
laskisin miekkani, jos vain saisin nähdä maanne.
Omin silmin.
Maani tehtiin jaloille sydämille, kuten omasi.
Olkoon se miten pieni tahansa.
- Teidän majesteettinne. - Kukaan ei ansaitsisi sitä enempää.
Totta.
Saanko?
Eiköhän se käy. Tämän kerran.
Hyvästi, Lucy.
- Älä itke. - En ymmärrä.
En näe sinua enää koskaan.
Olet todellinen arvoitus. Sekä aito sankari.
On ollut kunnia taistella noin urhean soturin rinnalla.
Ja suuren ystävän.
En tarvitse tätä enää.
- Eikö tämä olekin viimeinen kertamme täällä? - On.
Olet kasvanut aikuiseksi, rakkaani.
- Aivan kuten Peter ja Susan. - Tuletko käymään maailmassamme?
Katselen teitä aina.
- Miten? - Siellä minulla on eri nimi.
Teidän on opittava tuntemaan minut sillä nimellä.
Juuri siitä syystä teidät tuotiin Narniaan.
Tuntemalla minut jotenkin täällä tuntisitte minut paremmin siellä.
Tapaammeko vielä?
Tapaamme, rakkaani. Jonain päivänä.
Olette minulle perhettä lähin oleva asia.
Sinä myös, Eustace.
Kiitos.
- Tulenko vielä takaisin? - Narnia saattaa vielä tarvita sinua.
Eustace!
Mitä sinä teet siellä? Jill Pole tuli käymään.
Puhuimme Narniasta usein siitä lähtien.
Serkkujeni lähdettyä, kun sota oli ohi -
kaipasin heitä koko sydämestäni.
Tiedän kaikkien narnialaisten kaipaavan heitä.
Aikojen loppuun asti.