Där är han!
Ursäkta.
Superman, får vi ställa några frågor?
Det är till vår podd.
Ja, i så fall...
Hur många har du räddat?
Strunt i det. Symboliserar ditt emblem hopp?
Ja, det gör det.
Det ser ut som ett "S".
Ja. Det är meningen.
Det ska ringla fram som en flod.
Det kommer och går. Min...
En man jag kände sa att hoppet är som bilnyckeln:
lätt att förlora, men brukar gå att hitta.
Har du slagits mot en flodhäst?
Nej, vad dumt.
Flodhästar är livsfarliga.
Vad är det bästa med planeten jorden?
SUPERMAN ÄR DÖD.
Vad gör du?
Vänta. Nej, vänta!
Snälla!
Vad är du ute efter?
Rädsla.
De känner lukten av rädsla.
Vad fan?
Vad var det?
En spanare.
Från rymden?
Som en armé av utomjordingar?
Alfred, ser du det här?
Ja. Som de andra observationerna.
Det mönstret finns i Luthors anteckningar.
Gör planet startklart. Vi åker norrut.
Bra. Det är alltså dags.
Det är för att de vet att han är död, va?
Superman.
Han är borta.
Hur ska det gå för oss nu?
Released on www.Danishbits.org
UTMÄTNING TILL SALU
ÅTERVÄNDE DE TILL SIN PLANET? Mystisk våg av försvunna hjältar
Jag försökte
Lägg ner vapnen!
Ursäkta mig.
Gå!
Rappa på!
Ner!
Rada upp dem längs väggen!
Få tyst på dem!
Stanna här, barn.
Vem är du?
Sanningens lasso tvingar dig att tala sanning.
Vem är du?
Vi är en liten grupp reaktionära terrorister.
Synden har orsakat farsoten med utomjordingarna.
Varför tar ni gisslan?
Du kommer för sent.
Nedräkningen har redan börjat.
Om några minuter sprängs fyra kvarter...
Inför hela världens ögon.
Tyst!
Det här är människans enda hopp.
Ner med den moderna världen.
Tillbaka till den mörka medeltiden
och tryggheten i gudsfruktan.
Tyst!
Det här skulle ha gått fort, men...
Nej! Låt bli!
Jag tror inte mina ögon.
Vad är du för nåt?
Nån som tror.
Jag ber dig om hjälp.
Jag tror att det finns en främling som kommer hit från havet.
Han kommer på vintern när folk är hungriga
och har med sig fisk.
Han kommer med högvattnet.
Det var igår.
Det är isberg i hamnen. Inga båtar har kommit fram på fyra månader.
Den här främlingen kommer inte med båt.
Långväga fiender är på väg.
Jag behöver krigare.
Jag formar en allians till vårt försvar.
Du får 25 000 dollar i handen om du pratar med honom.
Där ute.
Jag får nog dem ändå.
Berätta vad det är för lådor, så får du 30 000.
Du borde gå.
Kan du peka ut vägen till Atlantis?
Arthur Curry.
Havets beskyddare.
Aquaman.
Du kan tydligen prata med fiskar.
Har jag förstått det rätt?
Klär du ut dig till en fladdermus? På riktigt?
Det har funkat i Gotham i 20 år.
Den jävla hålan.
Vi behöver dig när striden kommer.
-Räkna inte med det. -Varför inte?
Jag gillar inte att du kommer hit
och lägger dig i mitt liv.
Folk från Atlantis säger: "Gör så här." Nu säger du: "Gör så."
Jag vill vara i fred.
Är det därför du hjälper folk mitt ute i ingenstans?
För att du kan ge dig av?
Jag hjälper dem för att ingen annan gör det.
Du måste samarbeta med mig om du vill skydda dem.
"Ensam är stark." Har du aldrig hört det?
Det stämmer inte.
Det är snarare tvärtom.
Okej...
Jag kan ha rätt ändå.
Har du hört talas om Superman?
Han dog när han stred vid min sida.
Det är det jag menar.
Vad finns det i lådorna?
Det är forntida historia.
Vad är det?
Människan smälter istäcket på polerna och förstör ekosystemet.
Får de skylla sig själva?
Jag har inget emot att havsnivån ökar.
Om haven kokar, då?
Utklädd till fladdermus...
Du är från vettet, Bruce Wayne.
Jag kan ändå ha rätt.
Går det inte att kontakta den där Aquaman igen?
Jag lade en sändare i hans jacka, men han lämnade kvar den.
Den kanske inte ens var hans.
De där rutorna i Luthors anteckningar
måste ha varit nån sorts behållare.
Med vadå?
Jag vet inte. Pengar. Makt.
Nåt värt att starta krig för.
Vi hade åtminstone tur med en person på listan.
Barry Allen i Central City.
Han lever helt utanför samhället.
Husockupant, tror jag. Flyttar plötsligt och ofta.
Håller han sig undan?
Men han besöker sin far.
Han sitter inne för mordet på mamman.
Herregud.
Den unga Barry hävdade att fadern var oskyldig.
Han var nio och ingen lyssnade.
HENRY ALLEN DÖMD
Har vi nån i fängelset?
Visst. Vi ska ta fram adressen.
Och Diana?
Du har hennes nummer.
Du kunde ha ringt henne.
Jag kanske ska flyga till Paris med ett handskrivet meddelande.
"Vill du vara med i Bruces team? Ja eller nej."
Jag är bara intresserad av hennes kunskaper.
Säkert.
Kan vi fortsätta?
Ansiktsigenkänningen var knepig med den här.
Men det finns en partiell träff.
En Victor Stone.
IQ som ett geni,
fotbollsstipendium på GCU och avliden.
Typiskt. Sagor och spökhistorier.
Jag saknar tiden
då våra största bekymmer var exploderande uppvridbara pingviner.
Det enkla livet.
Jag känner inte igen världen.
Jag behöver inte känna igen den.
Jag måste bara rädda den.
BESÖKARE
Jag ska träffa Henry Allen.
Skriv på här.
Skynda på lite.
Vadå, är det nåt problem?
Nej.
Jag hoppas det.
Du vet vart du ska.
Har du recept på glasögonen?
Eller försöker du se smart ut?
Du håller igen och trampar runt i cirklar.
Du har tre jobb som inte leder nånstans.
Hur hinner du ens med?
Jag tar mig tid.
Och allt det för att betala för en juristexamen?
Jag vill inte prata om det igen.
Utredningen var ett hafsverk.
Ge mig din hand.
Lyssna på mig, Barry, för jag menar det här.
Jag vill att du ger upp det där.
Och att du slutar komma hit.
Jag är en börda för dig.
Säg aldrig så till mig igen.
Snälla.
Du kan bli precis vad du vill. Du är lysande.
Den bästa av de bästa.
Jag kan inte sitta här
och se dig köra fast i Central City
för en gammal gubbe som inte ska nånstans.
-Det är inte sant, pappa. -Det är dags.
Seså, Allen.
Jag vill att du skapar dig en framtid.
Du lever i det förflutna. Skapa dig en framtid.
Öppna dörren.
Labbet är ditt, Howard.
Kl. 23.30. Tar du en tidig kväll?
Ja, precis.
Jag fick aldrig tillfälle att säga...
Att jag beklagar det inträffade.
Victor var en underbar unge.
Tack.
Victor.
Victor, du är inte fast här inne.
Du kan ha ett liv. Du kan ha mer än...
Om du sitter här och grubblar...
Jag bearbetar.
Jag har tillgång till allt.
Men jag får inte ihop det.
Inte än. Men om du hjälpte mig och om vi hade omvandlaren...
Då skulle du göra samma sak mot nån annan.
Nej.
Lådan förblir gömd.
Om du kunde se vad vi lär oss av det kryptonianska skeppet...
Omvandlaren kan nog integreras med sin energi,
startas och...
Vet nån om det?
Vadå?
På labbet.
Vet nån att jag lever?
-Jag trodde inte du var redo för... -Vadå?
För att låta dem se monstret?
Du är inget monster.
Vad lustigt att du trodde att jag menade mig.
Det jag gjorde...
Jag förlorade din mor i olyckan.
Jag ville inte...
Jag klarade inte av att förlora min son.
Men det gjorde du.
Jag har ett språk i huvudet som jag inte kan.
Det är inte bara digitalt. Det är utomjordiskt.
Varje dag är jag annorlunda när jag vaknar.
Modifierad.
Vad menar...
Det kunde jag inte göra igår.
Ända sedan besökarna från Krypton
har människorna väntat på nästa invasion från rymden.
Jag undrar om det är mig de menar.
Några ändringar idag?
Nej, min drottning.
Moderlådan har vaknat, men inget har hänt.
Den har sovit i tusentals år, sen den första tiden.
Varför vaknade den överhuvudtaget?
Amasoner! Till era positioner!
Ja! Kämpa på!
Var redo!
Steppenwolf.
Mor.
Årtusenden i exil, allt sökande...
Äntligen har du kallat hem mig.
Du kommer inte att gilla välkomnandet.
Jo, det tror jag nog.
Se upp!
Framåt!
Samla legionerna!
Vi måste försegla buren!
Gå!
Flankera höger!
Ja.
Spring.
Stäng portarna!
Sätt fart.
Jag har den!
Det räcker.
Varför strider du, ädla drottning?
Efter enandet ska du tillhöra min legion
och smaka på maktens rättfärdighet.
Du kommer att älska mig.
Det kommer ni alla att göra.
Vi måste tända den gamla varningselden.
Den har inte brunnit på 5 000 år.
Människorna vet inte vad det betyder.
Nej, inte människorna.
Men det gör hon.
Lyssna på mig, Diana.
Vad gjorde du i helgen, Diana?
-Jag? -Ja.
Inget spännande.
Det säger du jämt.
Jag är väl inte så spännande som person.
...amasonernas så kallade tempel.
Jag hade en enorm eldsvåda bakom mig,
och den förbryllade såväl invånare som myndigheter.
Branden syntes på flera kilometers avstånd.
En invasion.
Nu till lokala nyheter.
Den här vaktmästarfrun gick hårt åt utomjordingarna
som hon menar tog hennes man.
Min Howard är en bra man och försörjare.
UTOMJORDINGAR TOG MIN MAN
Ska de... peta i honom?
Kom hit till Lakeview,
så ska ni få se på annat, era...
Jag hittade ett litet ställe. Nära matstället.
Det passar mig bra.
Du borde ha sagt nåt.
Nej. Jag halkade efter med betalningarna.
Banken hugger som en hyena om det fattas några cent.
Stället var ändå för stort för mig.
Jag gick omkring som en gammal vålnad.
Jag kanske hade kunnat prata med nån...
Du har nog bekymmer ändå. Det behövs ingen svärmor till på listan.
Inte för att jag var...
Du, Lane.
Vem var din källa, den där aktivisten på universitetet?
Det är min källa.
Jag ska skriva om kidnappningarna.
Det var en massa studentprotester. Det kan vara politiskt.
Så vem är det?
Jag ska höra med henne om hon vill tala med dig.
Det är alltså en hon.
Det är inte en hon.
Du borde bevaka den storyn.
Jag är inte redo för det.
Jag nöjer mig med artiklar om kattvård.
Ett tag framöver.
Bara att komma tillbaka hit var svårt.
Jag orkar ändå inte följa nyheterna.
Det är så mycket bitterhet.
Jag tror att det är för att han är borta.
Men en mamma gör väl det.
Men det är knappast mindre att rapportera.
Och Clark lovade mig att du skulle vinna Pulitzerpriset igen.
Gjorde han det?
Ja.
Han sa att du var den törstigaste unga kvinna han nånsin hade träffat.
Den hungrigaste.
Ja.
Han sa att du kan sniffa dig till en story på mils avstånd.
Det kändes vettigt.
Det var inte bara gåtor, utan det handlade om sanningen.
Det handlade om att se världens maskineri.
Medan det fungerade.
Victor Stone. Avliden.
Det där.
Det var nog det som gjorde utomjordingen galen.
Jag ska försöka ordna nåt för dräkten.
Det kommer att ta ett tag.
All hjälp är bra.
Jag har investerat miljontals dollar i säkerheten här.
Ja, det såg dyrt ut.
Hej.
En ny leksak?
En flygarprototyp.
Jag vet nån som gärna hade velat prova den.
Ja.
Vi behöver mer än en pilot.
Det kommer snart ett angrepp.
Nej, Bruce.
Det är redan här.
Steppenwolf, världarnas undergång.
Han levde enkom för att erövra.
Miljontals har stupat för hans svärd
eller återuppstått som hans parademoner,
mardrömsvarelser som livnär sig på rädsla.
Ja, jag träffade nog en av dem.
Vi klickade inte.
Här i Gotham?
De är överallt. De letar efter hans lådor.
Moderlådorna.
Steppenwolf tog den som ni bevakade.
Då återstår två.
Jag är imponerad.
Var inte det. Jag vet inte vad som finns i dem.
Ett vapen? Nån sorts kraft?
De innehåller inte kraft.
De är en kraft.
De förs från planet till planet,
men tillsammans formar de en enhet.
En apokalyptisk kraft som inte bara förstör världar,
utan också förvandlar dem till primitiva helvetesvärldar
som liknar Steppenwolfs födelsevärld.
Vi borde ha dött.
Men vi formade en egen sorts enhet.
Amasoner, atlanteaner...
Alla slogs sida vid sida.
Legendariska krigare...
Allierade från andra världar...
Och till och med gudarna själva gick samman.
De gav sina liv för att fördriva Steppenwolf.
En del menar att det gjorde honom galen.
Skammen av att ha tvingats till reträtt.
Han svor att vår allians skulle vittra sönder.
Mörkret skulle härska över jorden.
Och då skulle han återvända.
Moderlådorna blev kvar,
men var för farliga för att förvaras tillsammans.
En anförtroddes åt amasonerna.
En åt atlanteanerna.
Båda var förseglade och välbevakade på säkra platser.
Människornas låda grävdes ner i hemlighet,
så att ingen skulle frestas att använda dess kraft mot andra.
Skräcken byttes ut mot harmoni.
Det var Hjältarnas tid.
Nåt säger mig att vi inte kommer att återförenas.
Atlanteanerna tvingades ner under vattnet,
och amasonerna till en ö som de aldrig kan lämna.
Mänskligheten är inte heller att lita på.
Vi beter oss som om domedagsklockan har en snooze-knapp.
-Hur länge tar det innan... -Några dagar.
Som mest.
Steppenwolfs misstag förra gången var att attackera oss.
Han ville att världen skulle knäböja innan han förgjorde oss.
Den här gången går han rakt på lådorna.
Jag har hittat en av rekryterna. Barry Allen.
Den andra, då? Victor Stone.
Du kanske kan leta reda på honom?
Vi ber främmande människor sätta sina liv på spel.
Jag vet.
Det är så det är.
Barry Allen, Bruce Wayne.
Du verkar tro att det förklarar
varför det sitter en främling hos mig,
i min favoritfåtölj i mörkret.
Berätta om det här.
Det är nån som ser ut exakt som jag, men det är inte jag.
En mycket snygg judisk kille.
Var det nån som snodde din klocka?
Eller järnvägar?
Jag vet att du har krafter.
Jag vet bara inte vilka.
Jag är duktig på altfiol,
webbdesign, teckenspråk...
Gorillornas teckenspråk.
Skrapsäkert och flamsäkert kiseldioxidbaserat tyg med kvartssand.
Ja, jag tävlar i isdans.
Det hindrar rymdfarkoster från att brinna upp vid återinträdet.
Jag tillhör eliten.
Vem du än letar efter, så är det inte mig.
Är du Batman?
Du är alltså snabb.
Det lät väldigt förenklat.
Jag ska sätta ihop ett team. Folk med speciella förmågor.
Jag tror att fienden är på väg.
Du behöver inte säga mer. Jag är med.
-Är du? -Ja.
Jag behöver vänner.
Människor är svåra. De är väldigt krävande.
De har en rytm som jag inte riktigt...
Som brunch!
Vad är det för nåt?
Man köar i en timme för att få lunch.
Och...
Jag vet inte.
Folk är lite långsamma.
Jag ska försöka hålla jämna steg.
Får jag behålla den här?
Ett lager av dimensionell verklighet. Det verkar manipulera rum-tiden.
Jag kallar det Speed Force.
Jag förbränner enorma mängder kalorier.
Jag är som ett svart hål för snacks.
Ett snackshål.
Hur många är det i ditt specialteam?
Tre, med dig.
Tre? Mot vadå?
Jag berättar på planet.
Planet?
Vad har du för superkrafter nu igen?
Jag är rik.
Programmet blir alltid ryckigt vid de här bilderna.
Varför letar Bruce Wayne efter mig?
Du vet vilka vi är.
Och vilka ni OCKSÅ är.
Är du Victor Stone?
Jag var det.
Jag måste tala med dig.
Det gör du ju.
Nej. Öga mot öga.
Jag är gammaldags på det viset.
Varför skulle jag lita på dig?
Om jag tänkte ge mig på dig, skulle jag ha gjort det vid sjön.
Du har en dejt, ms Prince.
Det är på tiden att nån här har det.
Öga mot öga.
Jag har snokat runt lite.
Det du letar efter finns i de döda zonerna.
Om det hamnar framför en kamera, orsakar det störningar.
Jag hör av mig.
Det räcker inte.
Räcker inte?
För dig.
Jag känner inte dig och vet inte hur du fick den här gåvan.
Gåvan?
Ingen annan kan göra det du kan.
Om det är gåvor...
Varför får jag då betala för dem?
Vi behöver dig, Victor.
Och du kanske behöver oss.
Jag klarar mig bra på egen hand.
Så tänkte jag också under lång tid.
Jag förlorade nån jag älskade.
Jag isolerade mig...
Från alla.
Men jag fick lära mig att öppna mig igen.
Jag jobbar fortfarande på det.
Och du gick med på att träffa mig...
Så du jobbar också på det.
Lita på mig, Victor.
Mayday!
Det var nåt som föll från skyn!
Cortlandt, du försvinner.
Hjälp mig!
Whisky.
Och en till Ahab där borta.
Från skyn.
Jag hörde en kanon.
För det rasande havet.
De kom.
Monstren från skyn.
De slet sönder min båt.
Monster.
Han betalar.
Vilken smäll du fick.
Är du okej?
Äntligen.
Drottning Atlannas förstfödda.
Vänta.
Snälla.
Jag kände henne.
Då gjorde en av oss det.
När mina föräldrar deltog i krigen
tog hon hand om mig.
Vilket helgon.
Vågar du tala så om drottning Atlanna?
Hon lämnade mig vid min fars dörr och tänkte inte mer på det.
Det var för att rädda ditt liv.
Du anar inte vad hon våndades för det.
Vad det kostade henne.
Men nu är du inget försvarslöst barn.
Det skulle ha varit hennes ansvar
att följa monstret till ytan och stoppa det.
Men nu
är ansvaret ditt.
I så fall behöver jag nåt från dig.
Yuri!
Ge dig. Det funkar aldrig.
Jag förstår, mor.
Jag förstår varför du väntade på att kalla hit mig.
Kryptonianens död satte skräck i den här världen.
Amasoner, atlanteaner...
Alla står och faller på egen hand.
Jag vet, mor. Du har fått vänta länge på enhet.
Jag vet. Men du ska få ditt.
Min exil ska få ett slut.
Jag ska ta plats bland de nya gudarna.
Hitta den sista!
Dess kraft ska rena världen.
För enhet!
För Darkseid!
Victor.
Din skitstövel!
Åtta kidnappningar. Sex i Metropolis, två här.
Alla offren jobbar för STAR Labs.
"Attackerad av flygande vampyr."
"Den misstänkta var en fladdermus med enorma huggtänder."
En av dem var ett litet barn.
Alldeles uppskrämt. Säger inget, men ritade det här.
Det ser ut som...
Jag vet det.
Tror du att han bekämpar brott här i 20 år,
för att åka till Metropolis och kidnappa åtta människor?
Jag ska prata med honom.
Världen har blivit galen.
Kanske han också.
Hittade du cyborgen?
Vi har pratat.
Ge honom lite tid.
Du måste vara Barry. Jag heter Diana.
Hej, Barry. Jag är Diana.
Nej, det blev fel. Vad bra.
-Nu är vi här. -Ja.
Grymt!
Det är Bat-signalen!
Förlåt. Det är din signal.
Det betyder att vi måste åka.
Ja, det gör det.
Vad häftigt.
Hur många är ni?
Inte tillräcklig många.
Åtta kidnappningar i anslutning till STAR Labs.
Här är den misstänkta.
Parademoner.
Okej.
De måste ha fått korn på moderlådan.
De förde bort folk för att ta reda på vad de vet.
-De åtta kanske lever. -Nio.
Direktören på STAR Labs har också blivit bortförd.
Du kom.
Det måste finnas ett tillhåll i närheten.
Jag har tittat på alla iakttagelser i Metropolis och Gotham.
Jag hittar inget mönster.
Linjerna på kartan korsas inte.
Inte på land.
De här leder till Braxton Island, mellan de två städerna.
Hamnen i Gotham.
Det här är ventilationsluckor.
Alla leder till ett övergivet tunnelbygge från 1929 i Metropolis.
Tror ni verkligen att...
Oj. De försvann bara.
Vad oartigt.
-Alfred, var är vi? -Braxton Island.
Ni borde vara rakt under tunnelns ventilationstorn.
Till vänster ska det finnas en trappa.
Den leder till maskinrummet.
Definiera "leder".
En i taget. Den kanske inte...
Håller.
Berätta sanningen.
Snälla, släpp oss. Jag har en familj.
Fel svar.
Människor.
Stanken av er rädsla gör mina soldater hungriga.
Ska jag mata dem?
Du har varit nära moderlådan. Jag känner hennes doft på dig.
Snälla. Vi har familjer.
Varför säger alla så?
Snälla.
Jag behöver inte skada dig...
Okej. Så här är det.
Jag är rädd för småkryp, vapen och läskigt långa typer.
Och mord. Jag fixar inte det här.
Det är bra att ni är stridsklara och så,
men ärligt talat så har jag aldrig krigat.
Jag har bara knuffat folk och sprungit min väg.
Rädda en.
Va?
Rädda en person.
Vilken då?
Prata inte, slåss inte. Gå in och ta ut en.
Och sen?
Det kommer du att veta.
Okej.
Värdelös.
Du, då?
Var är min moderlåda?
Jag dör hellre än berättar det.
Äntligen en som inte gnäller.
Men skrika kommer du att göra.
Pappa.
Victor.
Hon födde dig.
En kaosvarelse.
Inte som jag ser det.
Ge det lite tid.
En amason!
Okej.
Rädda en.
Hon är min.
Du överskattar dig själv.
Min yxa dryper ännu av dina systrars blod.
Alfred, jag behöver Nightcrawler.
Äntligen.
Den är på väg. Startar fjärrstyrning.
Gick det bra?
Det finns en trappa längre bort. Spring!
Han vill ha omvandlaren. Hans moderlåda.
Håll honom borta från den.
-Hjälp folk i säkerhet. -Lova mig det!
Gör slut på henne!
Jag är ledsen.
Jag tog inte med mig nåt svärd.
Herregud. Han är verkligen lång.
Jävlar.
Du har de gamla gudarnas blod i dig.
De gamla gudarna dog.
Nej!
Se upp.
Tack, Alfred. Jag tar över nu.
Känner jag dig?
Primitiva varelser.
Vad har vi över oss?
Hamnen i Gotham.
Ni måste gå härifrån.
Få ut honom.
Vi hinner inte.
Jag är också rädd för att drunkna.
Ni stör.
Mor kallar på mig.
Diana, kom nu!
Kom igen nu.
Omvandlaren.
Stack han bara?
Skador för miljoner. Du är dig lik.
Men det är fint att se att du kan leka med andra.
Utklädd till fladdermus.
Snyggt.
Det kan vara tillfälligt.
Vad fick dig att ändra dig?
Steppenwolf.
Han tog moderlådan från Atlantis.
Nu behöver han bara människornas låda.
Om han inte redan har den.
Det har han inte.
Vi borde försöka fly.
Nej. Vi är tryggare här.
Vad händer när maten tar slut?
Nån kommer att komma.
Vem skulle det vara?
Oj! Det är som en grotta.
En fladdermusgrotta.
Barry.
Min far kallade det en omvandlare.
Britterna hittade den under första världskriget.
De undersökte den, men den är så gammal att de inte kunde datera den.
Den var arkiverad fram till Supermans död.
Då sken hon upp.
De tog den till STAR Labs,
och min far kände igen den som en evig energimatris.
Vad coolt. Jag trodde att det var en atombomb.
En moderlåda förstör när den skapar.
Den är en livscykel, men mycket snabbare.
Min far trodde att det var nyckeln till obegränsad energi.
Nya formler.
Cellulär återbildning.
Men den går inte att kontrollera.
Han använde den på dig.
Jag var med om en olycka.
Jag borde ha dött.
Min far trodde att han kunde använda moderlådan
till att bygga upp mig med cybernetiska förstärkningar.
Istället byggde han en levande maskin
som kanske är starkare än ägaren.
För mycket.
För mycket liv.
Vad tänker du på, knäppgök?
Muskler, koordination, grundläggande cellulär integritet.
En människa klarar bara en viss mängd.
Moderlådan skulle forma om en planet.
Än sen?
Tänk om man är starkare än en planet.
Ens celler är vilande, men oförmögna att förfalla.
Om man befann sig på ett ledande fält,
skulle en stöt från moderlådan...
Göra honom levande igen.
Det kryptonianska skeppet har en amniotisk kammare som är perfekt för...
Nej.
-Diana. -Nej, Bruce.
Du vet inte vilka krafter du har att göra med.
Inte ens om det finns en liten chans?
Till vadå? Vi kanske väcker ett monster, som Luthor.
Luthor har aldrig sett nåt sånt här.
Superman är död.
Alla önskar att det inte var så.
Vi vet inte vilket skick han är i.
Vi vet att vi inte kan få honom tillbaka.
Men den här vetenskapen når bortom vår räckvidd.
Vetenskapen ska utforska det okända.
Göra livet bättre.
Eller göra slut på det.
Teknologi är som andra krafter.
Utan hjärta och förstånd krossar den oss.
Du riskerar människors liv.
Både deras och oräkneliga andras.
Vi har inte tid att diskutera.
Är det farligt? Ja. Men det är nödvändigt.
För att du har skuldkänslor?
Jag var där.
Du dödade inte Superman.
Nån gång måste även du lära dig att gå vidare.
Sa Steve Trevor så?
Superman var en ledstjärna för världen.
Varför är inte du det?
Du inspirerar människor, Diana.
Du räddar inte bara folk.
Du får dem att se sitt bättre jag.
Ändå hade jag aldrig hört talas om dig
förrän Luthor lockade ut dig när han stal en bild på din döda pojkvän.
Du isolerade dig i ett århundrade, så du ska inte säga nåt om att gå vidare.
Du fattar väl att vi skyddar henne om hon dödar dig?
Vi räcker inte till!
Vi är alla hämmade på nåt vis.
Och jag lovar: Steppenwolf diskuterar inte etik där ute.
Han vill bränna ner världen!
Vi kan stoppa honom genom att använda hans egen kraft,
den här kraften, emot honom.
Jag håller med.
Jag gillar inte tanken på att använda moderlådan igen,
men jag räknade på det medan du var en skitstövel.
Sannolikheten är stor att vi kan få honom tillbaka.
Okej, men blir det typ: "Hurra, han är tillbaka!"
eller som nåt ur Jurtjyrkogården?
Nåt går förlorat när man dör.
Även för Superman.
Kanske inte hans förstånd.
Men kanske hans själ.
Jag får ha en krisplan för det.
Om han vaknar och du är det första han ser,
så lär du behöva en.
Det var kul medan det inte varade.
Hon kunde ha stoppat mig. Jag utmanade henne att göra det.
Jag fattar inte varför du pressar henne.
Signalen måste bli starkare.
Koppla den till Batmobilens högtalare.
Nu byter du ämne.
Jag har en krisplan.
Diana hade rätt om riskerna.
Om allt går åt skogen, tar vi till de stora kanonerna.
Men det är inte...
Det där är väldigt stora kanoner.
Du har ett team här.
Superman skulle ena teamet bättre än jag.
-Hans styrka... -Det kvittar hur stark man är
och vilka förmågor man...
Han var mer mänsklig än jag.
Han levde i den här världen.
Blev förälskad. Hade ett jobb.
Sina krafter till trots.
Världen behöver Superman.
Och teamet behöver Clark.
Vad behöver Clark?
Han kanske har kommit till ro.
Han kommer över det.
Jag kan göra det här mycket snabbare.
Är det udda att det känns respektlöst?
Ja.
Känner du dig säker på
att vi inte gör nåt helt galet och makabert nu?
Inte direkt.
-Okej, men varför... -Jag såg Steppenwolf på nära håll.
Nu tror jag på Dianas berättelser.
Vi måste stoppa honom.
Det är tanken.
Okej. Vi är inte där än...
Det är rasistiskt laddat.
Du träffades av blixten, va?
Ja, det är den korta versionen.
-Och du... -En explosion.
Jag vaknade på ett labb.
Vi var alltså olyckor.
Ja.
Hörru. Nej.
Vi närmar oss det kryptonianska skeppet.
Framme om 30 sekunder.
Jag är här för hans skull.
-Jag skulle aldrig... -Jag vill inte höra.
PERSONALAKT ROWE, WESLEY - MILITÄRPOLIS
-Okej. -Okej.
Okej.
Det här är otroligt.
Det är vansinne.
Kallar du det vansinnigt nu?
Hoppas att ni galningar vet vad ni gör.
Välkommen.
Lex Luthor förstörde kretsarna som gav den liv.
Strömmen räcker inte till för att få liv i den.
Jag kanske kan ordna det.
Jag kanske kan få i gång den.
Jag kan leda mycket ström om distansen är tillräcklig.
Jag kanske kan få liv i den.
-Om det är det vi vill. -Vi måste försöka.
Det här måste vara slutet.
Jag är på plats.
Moderlådan är redo.
Du måste ladda den så fort den rör vätskan.
-Fem. -Fem.
Diana har rätt. Det här är dumt.
-Fyra. -Fyra.
-Tre. -Tre.
Två.
Ett.
Han är tillbaka.
Centralen, 3-Adam-1-6 här. Backar upp kod tre.
Jag är två minuter bort.
Han är inte okej.
Uppfattat.
Han skannar oss.
Va?
Lugn, Arthur. Din adrenalinnivå stiger.
Ja, för han är inte okej.
Åh, nej.
Ska vi buga oss? Eller visa magen?
Victor?
-Fan! -Vad gör du?
-Det är rustningens skyddsmekanism. -Nej!
Den är för stark. Jag kan inte kontrollera den.
-Nej, Victor! -Victor!
Tänk lyckliga tankar. Gå till en trygg plats.
Kal-El, nej!
Han är förvirrad. Han vet inte vem han är.
Jurtjyrkogården.
Arthur, vi måste tygla honom.
Jag har honom.
Kal-El...
Kryptons sista son.
Kom ihåg vem du är.
Berätta vem du...
Clark.
Jag vet vem du är.
Tvinga mig inte till det här.
Alfred, hämta den stora kanonen.
Du gjorde det här.
Jag var tvungen.
Du låter mig inte leva.
Du låter mig inte dö.
Världen behöver dig.
Men behöver den dig?
Berätta.
Kan du blöda?
Clark!
Clark.
Snälla.
Vi går.
Ja.
Vi går.
Ja, nog blöder jag.
Moderlådan.
Han har den sista.
Du tog oss hit.
Du mindes.
Det är mitt hem.
Du luktar gott.
Gjorde jag inte det förut?
Gör inte så.
Vi åkte på storstryk.
Och Steppenwolf har den tredje lådan.
Då måste vi hitta dem.
Om lådorna står nära varann,
orsakar det en energitillströmning.
Steppenwolf lär förvara dem där de inte märks.
Inget internet, ingen mottagning.
-Det underlättar. -Inte tillräckligt.
Du kan alltså inte hitta dem.
Eller så vill du inte göra det.
Arthur.
Det var ett bra sätt att bli av med Superman.
Jag gör det inte med flit.
Visst. För du kan inte kontrollera maskinen.
Är det här ett dumt tillfälle att ta upp min blodsockernivå?
Jag är ashungrig.
Victor.
Du kan hitta lådorna. Du delar energi med dem.
Jag vet att det är läskigt, men om det blir för mycket,
lovar jag att vi hjälper dig.
Se till att sjösnubben håller sig borta medan jag jobbar.
Barry, gå till Alfred i köket.
Koppla upp dig när du kommer tillbaka. Vi måste kolla varandras arbete.
Du.
Kan du slänga ut en trevare?
I vattnet?
Pratar du med fiskar?
Vattnet sköter snacket.
Ja, det är klart.
Om strömmen är konstig, kan det visa vägen.
Okej.
Vänta.
Låt mig.
Den har bara hamnat lite fel.
Clark verkade hålla med dig angående uppvaknandet.
Han kunde ha dödat dig.
Jag var beredd att offra mig.
Och Lois Lane?
Du sa ju det där om hjärtat i hangaren.
Du trodde säkert att jag inte lyssnade.
Tack.
Du kan inte göra det här hur länge som helst.
Jag gör det knappt ens nu.
Steppenwolf.
Det är uppdraget.
Det är mitt uppdrag.
Jag har inte skött det. Jag har bara reagerat.
Jag har inte axlat ledarrollen.
Det du sa om Steve Trevor...
Det var fel av mig. Förlåt.
Du ville få mig att leda teamet. Men ledare orsakar andras död.
Jag har alltid stridit
när det har behövts.
Men att kliva fram som ledare och säga:
"Det här är värt att dö för"...
När det är ens eget fel...
...är alla som Steve Trevor.
Om vi bara klarar den här natten,
kan du stanna i skuggorna för alltid.
Klä ut dig till fladdermus.
Jag ska inte stämma dig.
Om vi klarar natten.
Är du okej?
Du tog hit oss, men har knappt varit inomhus.
Jag vet.
Jag har legat i en trälåda.
Hur var det?
Att komma tillbaka?
Det kliade.
Jag menar,
det var konstigt på många vis.
Men mest bara...
Jag var inte stark.
Du skulle ha blivit besviken.
Jag var inte Lois Lane, den målmedvetna reportern.
Det gör inget.
Jag är idioten som försvann.
Men nu är jag tillbaka.
Och jag ska rätta till allt.
Du har ringt mamma.
Självklart.
Tack.
Jag hoppades att det skulle ta längre tid för dig att hämta dig.
Varför då?
För nu måste jag skicka iväg dig.
Bruce.
Han behöver dig.
Världens öde står på spel. Han var ganska spänd.
Jag är väl skyldig honom det.
Ja.
Men dö inte nu.
Och jag vill ha ensamrätt.
Okej.
Är det verkligen du?
Ja, mamma.
Äntligen.
Lovad vare enheten!
De tre är enade!
Lovad vare skräckens moder.
Är Steppenwolf där?
Ett ögonblick.
Ursäkta.
Det är Pozharnov i norra Ryssland.
Kärnkraftverket.
Det drabbades av härdsmälta för 30 år sen.
Några har försökt slå sig ner i området.
Men det verkar svårt.
Vem väljer att bo där?
De som har blivit utkastade från andra ställen.
Om jorden börjar förändras, drabbar det dem först.
-Hur lång tid har vi på oss? -Några timmar.
Planet går inte så fort.
Jo, för mig.
Enheten synkar lådorna perfekt.
Kraften byggs upp tills den inte kan hållas tillbaka.
Om jag kan orsaka ens en nanosekunds fördröjning,
bildar energin en kaskad.
Då livnär de sig på varann.
Kan vi dra isär dem då?
Lätt som en plätt.
En separation skulle ändå orsaka ett enormt strömsprång.
Jag måste vara där,
men ni borde sätta er i säkerhet.
Vi stannar tills jobbet är gjort.
Vi dör nog alla långt innan dess.
Och vet ni vad?
Det gör inget. Det blir ett hedersamt slut.
Men vi måste stoppa Steppenwolf.
Superman dök inte upp.
Du har inga krafter. Inget illa ment.
Han här kanske jobbar för fienden. Det vet vi inte.
Du snubblar över våra fötter.
Du är urläcker.
Och vildsint, stark och...
Vi krigade med amasonerna, men det var före min tid.
Och vet ni vad? Jag vill inte dö.
Jag är ung. Det finns saker som jag vill göra.
Jag har inte tagit vara på havet eller marken.
Jag har alltid varit en ensamvarg.
Men att få vara med om nåt så här stort...
Jag kanske är rädd för att det är meningen att...
Det var fint.
Om du säger ett ord om det här,
får du träffa varenda piraya jag känner.
Jag hörde inget efter "vi kommer att dö."
Låt dem komma.
Jag ska förstöra tornet och skölden.
Ta er till Steppenwolf.
Vänta inte på mig. Få det gjort, bara.
Okej, Alfred. Är vi klara för att sända?
Vi spelar alla dina favoritlåtar.
Kom igen. Följ efter mig, era jävla kryp.
De kommer.
Alla kommer.
Det här var nog inte så genomtänkt.
Han gör rent hus.
Han klarar sig inte länge.
Då gör vi nåt nu.
Jag tar täten.
De ger sig av!
Pappa!
Vi måste ut!
KRITISKA SKADOR
Jävla skit.
Jäklar!
Det var så lite.
Ja!
Det här var inte vår plan.
Nej, herr Wayne.
Det här är vårt team.
Det var hennes fel.
Vi skulle ha lämnat dig, men hon frågade oss inte.
Var ditt genidrag att dö?
Du är verkligen från vettet.
Det var inte jag som tog med mig en högaffel.
Det är inte över än.
Härligt.
Är det så här du erövrar?
Du gömmer dig från striden.
Nej.
Du är min.
-Tack för skjutsen. -Inga problem.
Har du koll på läget?
De fortsätter att komma.
Okej. Ta hand om tekniken, så tar jag krypen.
Okej.
Ja! Usch, vad äckligt!
Tack.
Det här...
Vad starkt.
Förstår du nu?
Vad ni än har hamnat i, sprider det ut sig.
Satelliterna visar folk som rör sig österut.
De kommer inte att klara sig.
Barry.
Du måste ta en promenad.
Hoppas att det här är österut.
Du förtjänar inte att röra vid mor.
Hon är makt,
och makt är det enda som råder.
Ni är för svaga för att se sanningen.
Tja...
Jag tror på sanningen.
Men jag gillar även rättvisa.
Härligt.
Kryptonianen!
Vad kan jag göra?
Om han får lite tid på sig,
kan han stoppa lådan från att förgöra världen.
Hoppas vi.
Klart att du inte återuppväckte mig för att du gillar mig.
Det är inte så att jag inte...
-Civila. -Barry är på väg...
De är för många.
Kom igen.
Det här måste vara österut.
Slöfock.
Kom igen, då.
Jag tar de till höger.
Ingen fara.
Håll i dig. Precis.
Dostojevskij!
Bråkar han fortfarande med er?
Superman!
Vi måste dra isär dem.
Du får chansen om några sekunder.
Nån bakåtblåsning?
Massor.
Men vi klarar det nog.
Bra.
För jag tycker om att leva.
Jag med.
Clark.
Jag tar tillbaka det.
Jag vill dö.
Till och med tårna gör ont!
Jag fattar inte hur de kan göra det.
Barnungar. Jag jobbar med barnungar.
Har ni sett vad som pågår där ute?
Jag är världarnas undergång!
Vilka är ni att trotsa...
Världen är min!
Nej!
Det är inte möjligt.
Känner du lukten?
Rädsla.
Nej! Lämna mig!
Bort med er! Jag befaller er!
Nej!
Jag ska döda er!
Jag ska döda er alla!
Vad skönt att jag inte missade det här.
Det tycker jag också.
Ja.
Nu passar det.
Ett tack räcker inte för det du gjorde.
Jag rättade bara till ett misstag.
Hur fick du tillbaka huset från banken?
Jag köpte banken.
Hela banken?
Det är som en reflex. Jag vet inte.
Vad är det?
Det är det värsta jobbet man kan få på ett kriminallabb.
Men jag har fått in en fot.
Ja, en vän rekommenderade mig.
Är det ett riktigt jobb?
Ja.
Där ser man.
Det sanna mörkret är inte avsaknad av ljus.
Det är övertygelsen om att ljuset aldrig ska återvända.
Det måste vara 30-40 meter.
Ja.
Ett stort, runt bord.
Sex stolar, precis där.
Med plats för fler.
Men ljuset återvänder alltid
för att visa oss allt det som är bekant.
Hemmet, familjen...
och sånt som är helt nytt eller som länge förbisetts.
Det visar oss nya möjligheter och uppmanar oss att utforska dem.
Ja. Jerry Monasco driver allt.
Han gjorde jobbet i Bilbao för två år sen.
Han förvarar allt i Croydon.
-Den där belgaren? -Ja, precis.
Den här gången lyste ljuset på hjältarna
som klev fram ur skuggorna för att visa att vi inte är ensamma.
Vårt mörker var djupt och tycktes sluka allt hopp,
men hjältarna fanns där hela tiden
för att påminna oss om att hoppet är verkligt och att det går att se.
Man måste bara rikta blicken...
Upp mot himlen.
Vad glad jag blir över att du ställer upp.
Det är lugnt, Barry.
Jag är själv nyfiken.
Ja, och det är ingen tävling.
Eller jo, det är det.
Men det är ingen machomätning.
Om jag vinner, åker du ut ur teamet.
Nej...
Om jag vinner...
Bruce sa nåt om att tvinga dig att bjuda oss alla på brunch.
Vad taskigt. Vilket svek.
Den sved.
Om jag vinner, får jag skryta om det.
Okej.
Vilken kust tar vi?
Jag har aldrig sett Stilla havet.
Som ligger ditåt.
För solen är...
Fortsätt framåt.
Sätt fart, Luthor.
Luthor!
Sluta fåna dig, annars kommer jag in dit.
Där är han. Välkommen ombord.
Vill du ha ett glas Goût de Diamants?
Jag firade Guds återkomst till himlen.
Han och hans små vänner har bildat nåt slags förbund.
Slösa inte med min tid.
Nej, jag har för mycket att leva för och viktigare saker för mig.
Vi måste jämna ut oddsen, mr Wilson.
Enkelt uttryckt...
Borde inte vi ha ett eget förbund?
Översättning: Hanna Love Waurio
Swedish