Uite-l!
Scuze!
Superman, îți putem pune câteva întrebări?
- E pentru podcastul nostru. - În cazul ăsta...
Câți oameni ai salvat?
Nu contează. Emblema ta chiar reprezintă speranța?
- Da. Așa e. - Dar arată ca un "S".
Da. Așa și trebuie.
Șerpuiește ca un râu.
Vine și pleacă. Ta...
Un bărbat pe care l-am cunoscut spunea că speranța e ca o cheie de la mașină.
Ușor de pierdut, dar, dacă o cauți, e de obicei pe-aproape.
- Te-ai luptat vreodată cu un hipopotam? - Nu. Asta e o prostie.
Dar hipopotamii sunt cei mai letali.
Care e cel mai bun lucru la planeta Pământ?
SUPERMAN A MURIT
Ce faci?
Stai! Nu, așteaptă!
Te rog! Te rog, omule!
Ce vrei de la mine?
Frică.
Ei o pot mirosi.
Ce naiba?
- Ce a fost ăla? - Un cercetaș.
Din spațiu?
Ca o armată de extratereștri?
Alfred, vezi asta?
Da. E ca celelalte.
Și desenul ăla e în toate notițele lui Luthor.
Pregătește jetul. Plecăm în nord.
Bine. E timpul, atunci.
Din cauză că ei știu că e mort, nu?
Superman.
Nu mai e.
Cum rămâne cu noi?
LIGA DREPTĂȚII
PRESCRIERE PROPRIETATE BANCARĂ DE VÂNZARE
S-AU ÎNTORS PE PLANETA LOR? VAL MISTERIOS DE EROI DISPĂRUȚI
AM ÎNCERCAT
Lăsați armele jos!
Scuzați-mă!
Hai!
Mișcați-vă! Hai!
Jos!
Aliniați-i la perete!
Închideți-le gura!
Copii, stați aproape de mine.
Cine ești?
Lasoul Hestiei te obligă să dezvălui adevărul.
Spune, cine ești?
Suntem un grup mic de teroriști reacționari.
Știm că păcatul a adus molima de extratereștri.
De ce ați luat ostatici?
Ai venit prea târziu.
Numărătoarea inversă a început deja.
În câteva minute, patru cvartale...
În timp ce lumea privește.
Liniște!
Gura!
Asta e cea mai bună șansă a omenirii.
Jos cu lumea modernă!
Înapoi în Evul Mediu
și siguranța sfintei frici.
Liniște!
Asta s-ar fi terminat repede, dar...
Nu! N-o face!
Nu pot să cred.
Ce ești tu?
O credincioasă.
Îți cer ajutorul.
Cred că un străin vine în satul ăsta, de pe mare.
Vine iarna, când lumea e înfometată,
și aduce pește.
Vine odată cu mareea vie.
Asta a fost azi-noapte.
Iceberguri în port, patru luni de când a răzbit ultimul vas.
Străinul ăsta nu vine cu vaporul.
Vin inamici de departe.
Am nevoie de războinici.
Fac o alianță, ca să ne apărăm.
Îți dau 25 000, ca să vorbesc cu omul ăsta chiar acum.
Afară.
Sunt destul de sigur că o să mi-i dea oricum.
Spune-mi ce sunt cele trei cutii și-ți dau 30.
- Ar trebui să pleci. - Măcar poți să-mi spui unde e Atlantida?
Arthur Curry.
Cunoscut și ca Protectorul Oceanelor.
Aquaman.
Am auzit că poți vorbi cu peștii.
Fă-mă să înțeleg...
O faci îmbrăcat ca un liliac? Ca un liliac adevărat?
- A funcționat 20 de ani în Gotham. - O, haznaua aia!
Când vine lupta, vom avea nevoie de tine.
- Nu conta pe asta. - De ce nu?
Că nu-mi place să vii aici, să te amesteci în treburile și în viața mea.
Cei din Atlantida îmi spun să fac una, tu-mi spui să fac alta.
- Vreau să fiu lăsat în pace. - De-asta îi ajuți pe cei de aici?
- Pentru că poți să pleci? - Îi ajut pentru că nu-i ajută nimeni.
Dacă vrei să-i protejezi, trebuie să lucrezi cu mine.
"Omul puternic e cel mai puternic singur." Ai auzit asta?
Nu așa se spune.
- Proverbul spune exact opusul. - Da...
Nu înseamnă că mă înșel.
Ai auzit de Superman? A murit luptând lângă mine.
Exact ce spuneam.
Ce e în cele trei cutii?
E de domeniul trecutului.
Ce? Omenirea topind calotele glaciare, distrugând ecosistemul?
A căutat-o cu lumânarea?
Hei, pe mine nu mă deranjează dacă oceanele se ridică.
Dar dacă fierb?
Îmbrăcat ca un liliac.
Ești nebun, Bruce Wayne.
Nu înseamnă că mă înșel.
Adică nu ai cum să iei iar legătura cu acest Aquaman?
I-am băgat un localizator în buzunarul hainei, dar a plecat fără ea.
Se poate să nu fi fost haina lui.
Pătratele alea din notițele lui Luthor...
- Cred că sunt un fel de containere. - Cu ce?
Nu știu. Bani. Putere.
Ceva pentru care merită să pornești un război.
Am avut noroc cu o persoană de pe lista cu echipa.
Barry Allen din Central City.
Nu e deloc urmărit.
Stă pitit, cred. Se mută brusc și des.
- Dispare. - Dar își vizitează tatăl.
În închisoare, pentru uciderea mamei lui.
Dumnezeule!
Tânărul Barry a susținut mereu că tatăl lui e nevinovat.
Dar avea nouă ani și nu l-a ascultat nimeni.
- Avem pe cineva la închisoare? - O, da. O să găsim adresa.
Și Diana?
Ai numărul ei.
Puteai s-o suni.
Poate ar trebui să mă duc la Paris, cu un bilet scris de mână.
"Vrei să fii în echipă cu Bruce? Bifează da sau nu."
- Mă interesează doar aptitudinile ei. - Sunt convins.
Se poate?
Recunoașterea facială e cam neclară la ăsta.
Dar au o potrivire parțială.
Un anume Victor Stone.
Un geniu,
bursă sportivă la universitatea din Gotham, decedat.
Normal! Basme și povești cu fantome.
Ți-e dor de zilele când te îngrijorai doar de pinguinii cu cheiță care explodau.
Viața simplă.
Nu recunosc lumea asta.
Eu nu trebuie s-o recunosc.
Trebuie doar s-o salvez.
VIZITE
Am venit la Henry Allen.
Semnați.
Mai repede!
Ce, ai o problemă?
Nu, nicio problemă.
Așa ar fi bine.
Știi unde să te duci.
Ăia sunt pe rețetă?
Sau doar încerci să pari deștept?
Pentru că stai pe loc. Te învârți în cerc.
Ai trei slujbe amărâte, în curând patru.
- Când ai timp? - Îmi fac timp.
Și toate astea pentru o diplomă în criminalistică?
Chiar nu vreau să mai vorbim despre asta. Ancheta a fost făcută de mântuială.
Dă-mi mâna.
Vreau să mă asculți, Barry, pentru că vorbesc serios.
Vreau să renunți la tot.
Și vreau să nu mai vii să mă vezi.
Sunt o povară în viața ta.
Te rog să nu-mi mai spui niciodată asta.
Te rog.
Poți să fii orice vrei să fii. Ești genial.
Absolut cel mai bun dintre cei mai buni.
Nu pot să stau aici
și să văd cum bați apa pe loc în Central City,
pentru un bătrân care nu are niciun viitor.
- Tată, nu e adevărat. - E timpul.
Haide, Allen! Allen!
Vreau să-ți clădești viitorul. Trăiești în trecut. Fă-ți un viitor al tău.
Deschide poarta!
Laboratorul e al tău, Howard.
E 11:30. Te retragi devreme în seara asta, Silas.
Da. Devreme.
N-am apucat să spun
că-mi pare foarte rău pentru ce s-a întâmplat.
Victor era un copil minunat.
Mulțumesc.
Victor.
Victor, nu ești blocat aici.
Poți să ai o viață, să ai mai mult...
- Dacă stai mohorât aici... - Mă gândesc.
Pot să accesez orice. Dar nu pot să fac legătura.
Încă nu, dar, dacă ai lucra cu mine, dacă am avea motorul de schimbare...
I-ai face altcuiva ce mi-ai făcut mie.
Nu.
Cutia rămâne ascunsă.
Dacă ai vedea ce învățăm de la nava kryptoniană!
Cred că motorul de schimbare s-ar putea integra cu energia ei, ar alimenta-o și...
- Știe cineva? - Ce?
La laborator. Știe cineva că sunt în viață?
- Nu credeam că ești pregătit ca ei să... - Să ce? Să vadă monstrul?
Nu ești un monstru.
E ciudat că te-ai gândit că m-am referit la mine.
Ce am făcut...
Am pierdut-o pe mama ta în accident.
Nu voiam să...
- N-aș fi suportat să-mi pierd fiul. - Dar ai făcut-o.
Am o limbă în minte pe care n-o vorbesc.
Nu e doar digitală. E extraterestră.
În fiecare zi, mă trezesc diferit.
Modificat.
Cum îți...
Aseară, nu puteam face asta.
De când am primit vizitatori de pe Krypton,
lumea a așteptat următoarea invazie extraterestră.
Acum trebuie să mă întreb dacă eu sunt asta.
- Vreo schimbare azi? - Nu, Alteță.
Cutia-Mamă s-a trezit, și totuși nu s-a întâmplat nimic.
A dormit mii de ani din Prima Eră.
Dar de ce s-a trezit?
Amazoane! Pe locuri!
Da, soldați! Luptați!
Fiți gata!
Steppenwolf.
Mamă.
Milenii întregi în exil, căutând...
În sfârșit, m-ai chemat acasă.
N-o să-ți placă primirea.
Ba eu cred că da.
Mențineți pozițiile!
Înainte!
Adună legiunile!
- Trebuie să sigilezi cușca! - Du-te!
Flancați dreapta!
Da.
Fugiți!
Sigilați porțile!
Mișcați-vă!
Am luat-o! Hai!
Ajunge!
Nobilă regină, de ce lupți?
După uniune, vei intra în legiunea mea
și vei cunoaște virtutea puterii.
O să mă iubești.
Toate o veți face.
Trebuie să aprindem focul străvechi de avertizare.
Focul n-a mai ars de 5 000 de ani.
Oamenii nu vor ști ce înseamnă.
Oamenii, nu.
Ea va ști.
Ascultă-mă, Diana.
Ce ai făcut în weekendul ăsta, Diana?
- Eu? - Da.
Nimic foarte interesant.
Asta ne spui mereu.
Ce pot să spun, nu sunt foarte captivantă.
Așa-numitul altar al amazoanelor,
un foc enorm ardea chiar în spatele meu,
uluind pe absolut toată lumea, localnici și autorități deopotrivă.
Focul se vedea de la kilometri distanță.
Invazie.
Pe plan local,
soția unui om de serviciu a avut câteva vorbe dure
de spus extratereștrilor care, spune ea, i-au furat soțul.
Howard al meu e un om bun. Îmi oferă un trai bun.
EXTRATEREȘTRII MI-AU FURAT SOȚUL
Și extratereștrii ăștia o să facă... experiențe pe el?
Veniți la Lakeview
și vă bag eu sonde în fundul vostru de extratereștri...
Am găsit o căsuță. Lângă restaurant.
- E numai bună. - Ar fi trebuit să spui ceva.
O, nu. Am rămas în urmă cu plățile.
Și știi că băncile sar în sus dacă dai și cu zece bani mai puțin.
Casa era prea mare pentru mine oricum.
Mă târam pe-acolo ca o fantomă bătrână.
Aș fi putut vorbi cu cineva sau...
Ai avut destule pe cap. Nu e nevoie să adaugi și soacra pe listă.
- Nu că am fost vreodată... - Hei, Lane!
Cine era sursa ta, activistul de la universitate?
Păi, e sursa mea.
Am fost ales pentru articolul cu răpirea.
Au fost multe proteste studențești. Oricum, mă gândesc că e politic.
- Deci, cine e omul tău? - O să văd dacă acceptă ea să vorbiți.
Deci e o "ea".
Nu e o "ea".
Se pare că tu ar trebui să lucrezi la articolul ăsta.
Nu sunt pregătită încă.
Mă mulțumesc să scriu articole ușoare despre îngrijirea pisicilor.
O vreme.
A fost oricum greu să mă întorc aici.
Ei bine, eu abia dacă pot să citesc știrile oricum.
Atâta amărăciune!
Firește că mă gândesc că e din cauză că el nu mai e.
Dar presupun că o mamă face asta.
Dar nu e ca și cum sunt mai puține de relatat.
Și Clark mi-a promis că o să mai aduci acasă un Pulitzer.
A, da?
O, da!
A spus că ești cea mai nesățioasă tânără pe care a cunoscut-o.
Cea mai înfometată.
Da.
A spus că poți mirosi o poveste de mai departe decât poate auzi el.
Poveștile aveau sens.
Era mai mult decât un puzzle. Era vorba de adevăr.
Era despre a vedea motorul lumii.
Când încă mergea.
Victor Stone. Decedat.
Asta.
- Sigur asta a înnebunit extratereștrii. - O să văd ce pot improviza la costum.
- Nu va fi rapid. - Orice îmi dă un avantaj.
Știi, am plătit milioane de dolari pentru securitatea acestei clădiri.
Da, părea scumpă.
Bună!
Jucărie nouă?
Transportor prototip de trupe.
Am cunoscut cândva un om căruia i-ar fi plăcut să-l piloteze.
Da.
Ne va trebui mai mult de un pilot.
- Cred că vine un atac. - Nu vine, Bruce.
E deja aici.
I se spunea Steppenwolf, sfârșitul lumilor.
Trăia doar ca să cucerească.
Milioane au căzut pradă spadei lui sau au renăscut ca parademoni.
Creaturi de coșmar care se hrănesc cu frică.
Da, cred că am întâlnit unul. Nu ne-am înțeles.
Aici, în Gotham?
Sunt peste tot. Caută cutiile lui?
Cutiile-Mamă.
Steppenwolf a luat-o pe cea păzită de voi. Mai rămân două.
- Sunt impresionată. - Nu fi. Habar nu am ce e în ele.
- O armă? Un fel de putere? - Nu conțin putere.
Sunt o putere.
Purtate de pe o planetă pe alta,
Cutiile-Mamă se combină, formând uniunea.
O putere apocaliptică ce nu doar distruge lumi,
ci le transformă în iadul primordial
al lumii lui Steppenwolf.
Ar fi trebuit să murim.
Dar noi am format uniunea noastră.
Amazoane, atlanți,
toate triburile oamenilor au luptat laolaltă.
Războinici legendari,
aliați din alte lumi,
până și zeii au acționat ca unul.
Și-au dat viața, ca să-l alunge pe Steppenwolf.
Unii spun că asta l-a înnebunit.
Rușinea primei sale retrageri.
A jurat că alianța noastră se va destrăma.
Că întunericul va acoperi Pământul.
Și că atunci se va întoarce.
Lăsate în urmă,
Cutiile-Mamă erau prea periculoase ca să fie ținute împreună.
Una a fost încredințată amazoanelor.
Una, atlanților.
Ambele sigilate și păzite în locuri sigure.
Cutia Oamenilor a fost îngropată în secret,
ca niciun trib să nu fie tentat să-i folosească puterea asupra altuia.
Atâta armonie din atâta oroare!
Chiar a fost o Vreme a Eroilor.
Ceva îmi spune că n-o să adunăm din nou echipa.
Atlanții au fost siliți să se întoarcă sub mare,
iar amazoanele, pe o insulă pe care n-o pot părăsi.
Eu nu m-aș bizui pe triburile oamenilor.
Tindem să acționăm de parcă Ceasul Negru are buton de alarmă.
- Cât mai e până... - Zile întregi.
Cel mult.
Greșeala lui Steppenwolf ultima oară a fost să ne atace pe noi.
Voia să îngenuncheze Pământul înainte să ne distrugă.
De data asta, o să se ducă după cutii.
Știu unde se află unul dintre recruții noștri. Barry Allen.
Și celălalt? Victor Stone?
Speram să-l găsești tu.
Cerem unor oameni necunoscuți să-și riște viața.
Știu.
Așa funcționează.
Barry Allen. Bruce Wayne.
Ai spus-o de parcă asta explică de ce se află un necunoscut în casa mea,
stând pe întuneric, în al doilea scaun favorit al meu.
Spune-mi despre asta.
E o persoană care arată exact ca mine, dar care sigur nu sunt eu?
Un băiat evreu foarte atrăgător.
Cineva care, știu și eu, ți-a furat ceasul de buzunar?
Sau șinele de tren?
Știu că ai abilități.
Doar că nu știu care sunt.
Abilitățile mele speciale includ viola,
designul web, fluent în limbajul semnelor...
La gorile.
Nisip de cuarț pe bază de silicon, rezistent la abraziuni și căldură.
Da, fac patinaj artistic competitiv.
Asta s-a folosit la naveta spațială, pentru a preveni arderea la reintrare.
Fac patinaj artistic foarte competitiv.
Pe oricine cauți, nu sunt eu.
Tu ești Batman?
Deci ești rapid.
Pare o supersimplificare.
Adun o echipă. Oameni cu abilități speciale.
- Vezi tu, cred că vin niște inamici. - Oprește-te! Mă bag.
- Da? - Da.
Am nevoie de prieteni.
Oamenii sunt dificili. E nevoie de multă concentrare.
Au un ritm pe care nu am reușit să-l...
Ca brunchul!
Ce e brunchul?
Aștepți o oră la coadă pentru ceea ce e, de fapt, masa de prânz.
Adică...
Nu știu.
Oamenii sunt cam lenți.
O să încerc să țin pasul.
Pot păstra ăsta?
E ca un strat al realității dimensionale și pare să manipuleze spațiul-timp.
Eu îi spun Forța Vitezei. Mă face să ard foarte multe calorii.
Deci sunt doar o gaură neagră de snackuri.
Sunt o gaură de snackuri.
Câți oameni sunt în echipa asta specială de luptă?
Trei, cu tine.
Trei? Împotriva a câți?
Îți spun în avion.
Avion?
Ce superputeri ziceai că ai?
Sunt bogat.
Programul face mereu figuri cu imaginile astea.
DE CE MĂ CAUTĂ BRUCE WAYNE?
Știi cine suntem.
ȘI ȘTIU CINE MAI EȘTI.
Ești Victor Stone?
AM FOST.
Trebuie să vorbesc cu tine.
ASTA ȘI FACI ACUM.
Nu. Față în față.
Sunt demodată în sensul ăsta.
DE CE SĂ AM ÎNCREDERE ÎN TINE?
Dacă voiam să te atac, aș fi făcut-o lângă lac.
Se pare că ai o întâlnire, dră Prince.
Era și timpul ca cineva de aici s-o facă.
Față în față.
Am făcut niște căutări.
Ceea ce cauți e în zonele moarte.
Dacă apare în fața unei camere, cauzează o supratensiune...
Te anunț eu.
Nu e suficient.
Nu e suficient?
Pentru tine.
Uite, nu te cunosc și nu știu de unde ai darurile astea.
- Daruri? - Nimeni nu poate face ce faci tu.
Dacă astea sunt daruri, de ce plătesc doar eu pentru ele?
Avem nevoie de tine, Victor.
Și poate și tu, de noi.
- Mă descurc bine singur. - Și eu mi-am spus asta multă vreme.
Am pierdut pe cineva drag odată.
M-am ascuns
de toată lumea.
Dar a trebuit să învăț să fiu din nou deschisă.
Adevărul e că încă o fac.
Dacă ai fost de acord să ne întâlnim,
înseamnă că și tu înveți.
Crede-mă, Victor.
Ajutor!
A căzut ceva din cer!
- Cortlandt, nu te mai auzi. - Vă rog, ajutați-mă!
Whisky.
Și unul pentru Ahab.
Din cer.
Am auzit un tun.
- Pentru furia oceanului! - Au venit.
Monștri din cer.
Mi-au rupt barca în două.
Monștri.
Plătește el.
Ai fost lovită rău.
Ești bine?
În sfârșit!
Primul născut al iubitei regine Atlanna.
Așteaptă!
Te rog.
Am cunoscut-o.
Înseamnă că ești singura.
Când părinții mei au luptat în războaie, m-a luat la ea.
Ce sfântă!
Vorbești așa despre regina Atlanna?
Regina ta m-a lăsat la ușa tatălui meu și nu s-a mai gândit la mine.
Mama ta te-a lăsat ca să-ți salveze viața.
Nici n-ai idee cât a durut-o!
Cât a costat-o!
Dar acum nu ești un copil fără apărare.
Ar fi fost responsabilitatea ei să urmeze monstrul la suprafață și să-l oprească.
Acum
e a ta.
Atunci îmi va trebui ceva de la tine.
Las-o baltă, n-o să meargă.
Înțeleg, mamă.
Înțeleg de ce ai așteptat să mă chemi.
Moartea kryptonianului a cufundat lumea asta timidă în groază.
Amazoane, atlanți,
toți luptă și cad singuri.
Știu, mamă, ai așteptat prea mult uniunea.
Știu. Dar o să te hrănești.
Și exilul meu se va sfârși.
O să-mi iau locul printre Zeii Noi.
Găsiți-o pe ultima!
Puterea ei va curăța lumea asta.
Pentru uniune!
Pentru Darkseid.
Victor.
Tâmpitule!
Opt răpiri. Șase în Metropolis, două aici.
Toate victimele lucrează la Laboratoarele STAR.
"Atacat de un vampir zburător."
"Suspectul a fost un liliac uriaș cu colți enormi."
Unul dintre ei a fost un copilaș.
Speriat. N-a spus nimic, dar a desenat asta.
- Arată ca... - Știu ca ce arată.
Hai, crezi că s-a luptat cu infractorii 20 de ani
și-apoi s-a dus în Metropolis să răpească opt oameni?
O să vorbesc cu el diseară.
Lumea a înnebunit, Jim.
Poate și el.
Ai găsit cyborgul?
Am vorbit.
Lasă-i timp.
Tu trebuie să fii Barry. Eu sunt Diana.
Bună, Barry! Eu sunt Diana.
Nu e bine. Grozav!
- Deci ăștia suntem? - Da.
Grozav!
Ăla e Bat-semnalul!
Scuze. E semnalul tău.
- Asta înseamnă că trebuie să mergem acum. - Da, asta înseamnă.
Ce tare!
Câți sunteți?
Nu destui.
Opt oameni răpiți din sau de lângă Laboratoarele STAR.
Uitați posibilul răufăcător.
Parademoni.
Bine.
Demonii trebuie să fi simțit mirosul Cutiei-Mamă.
Au luat oameni cu ei, ca să afle ce știu.
- Deci cei opt pot fi în viață. - Nouă.
Și directorul Laboratoarelor STAR a fost luat.
Ai venit.
Deci trebuie să fie un cuib pe-aproape.
Am pus pe hartă toate aparițiile din Metropolis, Gotham.
Nu văd niciun tipar.
- Liniile de pe hartă nu se întâlnesc. - La sol.
Astea duc pe Insula Braxton, între cele două orașe.
Portul Gotham.
Sunt aerisiri.
Toate duc în tunelul Proiectului Metropolis, abandonat în '29.
Chiar crezi că...
Chiar că dispar.
Asta e nepoliticos.
- Unde suntem, Alfred? - Pe Insula Braxton.
Ar trebui să fii direct sub turnul de ventilație pentru tunel.
Acum uită-te în stânga. Ar trebui să vezi o scară.
E accesul spre sala mașinilor.
Definește "acces".
Pe rând. Podul s-ar putea să nu...
Țină.
Spune-mi adevărul.
Te rog, dă-ne drumul! Am familie.
Răspuns greșit.
Oameni.
Duhoarea fricii voastre îmi înfometează soldații.
Să-i hrănesc?
Ai fost lângă Cutia-Mamă. Se simte mirosul.
Te rog. Avem familii.
De ce îmi spune toată lumea asta?
Te rog!
Nu e nevoie să-ți fac rău...
Da. Bine, uite care e treaba.
Mi-e frică de gândaci, de arme și de oameni enervant de înalți.
Și de crime. Și nu pot fi aici.
E foarte tare că voi păreți pregătiți să luptați,
dar, sincer să fiu, eu n-am luptat niciodată.
Doar am împins niște oameni și am fugit.
Salvează una.
Ce?
Salvează o persoană.
Pe care?
Nu vorbi, nu lupta. Intră și scoate una.
Și după aia?
O să știi.
Bine.
Inutil.
Tu, atunci.
Unde e Cutia-Mamă a mea?
Mai bine mor decât să-ți spun.
În sfârșit, unul care nu se văicărește!
Dar ai să țipi.
Tată.
Victor.
Tu ai fost născut din ea.
O creatură a haosului.
Eu nu așa o văd.
Ai răbdare.
Amazoană!
Bine.
Salvează una.
Asta e a mea!
Te supraestimezi.
Copilă, toporul meu e încă mânjit de sângele surorilor tale.
- Alfred, am nevoie de Nightcrawler. - Nu credeam că o să-l mai ceri.
E pe drum. Inițiez modul teleghidat.
Bine, ești bine?
La capătul holului, ar trebui să fie o scară. Duceți-vă!
Vrea motorul de schimbare. Cutia-Mamă. Trebuie să-l ții departe de ea.
- Du oamenii la adăpost! Du-te! - Promite-mi!
Lichidați-o!
Îmi pare rău, băieți.
N-am adus o sabie.
Doamne! Chiar e înalt.
La dracu'!
Așadar, ai sângele Zeilor Antici în tine.
Zeii Antici au murit.
Nu!
Atenție!
Mersi, Alfred, dar preiau eu de aici.
Te cunosc?
Ființe primitive.
Sub ce suntem acum?
Portul Gotham.
Trebuie să plecați.
Scoate-l tu!
- Diana, nu e timp. - Printre temerile mele e și înecul.
Voi ne distrageți.
Mama ne cheamă.
Diana, haide!
Haide.
Motorul de schimbare.
A fugit?
Daune structurale de milioane. Nu ți-ai ieșit din mână.
Dar mă bucur că te joci frumos cu alții.
Îmbrăcat ca un liliac.
Îmi place.
S-ar putea să fie temporar.
- Ce te-a făcut să te răzgândești? - Steppenwolf.
A luat Cutia-Mamă din Atlantida.
Îi mai trebuie doar Cutia pierdută a Oamenilor.
Dacă nu o are deja.
Nu o are.
Ar trebui să fugim.
Nu. E mai sigur aici.
Și când rămânem fără mâncare?
O să vină cineva.
Cine o să vină după noi?
E ca o peșteră.
Ca o peșteră de lilieci.
Barry.
Tata îi spunea motor de schimbare.
A fost găsită de britanici în Primul Război Mondial.
Au studiat-o, dar nici n-au putut-o data, atât e de veche.
A fost pusă pe raft până în noaptea în care a murit Superman.
Apoi s-a aprins ca un pom de Crăciun.
Au adus-o la STAR,
unde tata a recunoscut-o ca fiind o matrice de energie perpetuă.
Ce tare! Eu am crezut că e o bombă nucleară.
O Cutie-Mamă distruge când creează.
E un ciclu de viață, dar de un milion de ori mai rapid.
Tata credea că e secretul unei surse nesfârșite de energie.
Formule noi.
Regenerare celulară.
- Dar e prea volatilă pentru a o controla. - A folosit-o pe tine.
Am avut un accident.
Ar fi trebuit să mor.
Tata a crezut că poate folosi Cutia-Mamă
ca să îndrepte ce suferisem, cu câteva optimizări cibernetice.
În schimb, a construit o mașină vie,
care e poate mai puternică decât gazda ei.
Prea multă.
Prea multă viață.
Ce-ți coace mintea aia ciudată?
Mușchii, coordonarea, integritatea celulară de bază.
O ființă umană nu poate absorbi atâta.
Cutia-Mamă a fost făcută să remodeleze o planetă.
Și?
Dacă ai fi mai puternic decât o planetă?
Cu celulele adormite, dar incapabile de degradare.
Dacă ai fi într-un câmp conductor, un impuls de la Cutia-Mamă...
L-ar putea readuce la viață.
Nava kryptoniană are o cameră amniotică, numai bună pentru...
Nu.
- Diana. - Bruce, nu!
N-ai idee cu ce fel de putere ai de-a face.
- Nici dacă ar exista o șansă infimă? - Să trezim un monstru, ca Luthor?
Avem tehnologie nouă.
Superman e mort.
Toți ne-am dori contrariul.
Nu știm în ce stare este.
Știm că noi nu-l putem aduce înapoi.
Dar știința asta ne depășește.
Ăsta e scopul științei, să faci ceva nou, să îmbunătățești viața.
Sau să-i pui capăt.
Tehnologia e ca orice altă putere. Fără motiv, fără suflet, ne distruge.
Pui vieți în pericol.
- Pe ale lor și poate multe altele. - Nu avem timp pentru un grup de control.
- E riscant? Da. Dar e necesar. - De ce, pentru că te simți vinovat?
Bruce, am fost acolo.
Nu l-ai omorât pe Superman.
La un moment dat, și tu trebuie să înveți să mergi înainte.
Steve Trevor ți-a spus asta?
Superman era o călăuză pentru lume.
Tu de ce nu ești?
Ești o inspirație, Diana.
Tu nu doar salvezi oameni,
îi faci să-și vadă latura mai bună.
Și totuși n-am auzit de tine
până nu te-a momit Luthor afară, furând o poză cu iubitul tău mort.
Te-ai retras timp de un secol, așa că nu-mi spune mie să merg înainte.
Știi că, dacă te omoară, noi o s-o acoperim.
Nu suntem destui!
Fiecare dintre noi e ținut pe loc.
Și vă asigur că Steppenwolf nu e acolo, vorbind despre etică.
Încearcă să ardă lumea!
Și o să-l oprim folosindu-i puterea,
puterea asta, împotriva lui.
Sunt de acord.
Nu-mi place ideea de a mă reintegra cu Cutia-Mamă,
dar am făcut calcule cât te purtai ca un tâmpit
și probabilitatea de a-l aduce înapoi e mare.
Da, dar îl aducem înapoi bucuroși,
nu ca în "Cimitirul animalelor".
Pierzi ceva când mori.
Până și Superman.
Poate nu mintea.
Poate sufletul.
O să am un plan de rezervă pentru asta.
Dacă se trezește și ești primul pe care-l vede,
o să-ți trebuiască unul.
Ei, a fost distractiv cât n-a durat.
M-ar fi putut opri. Practic, am provocat-o s-o facă.
Nu înțeleg de ce o forțezi.
Trebuie să mărim semnalul. Trece-l prin difuzoarele Batmobilului.
- Acum schimbi subiectul. - Am un plan de rezervă.
Diana a avut dreptate cu riscul.
Dacă planul merge prost, o să scoatem armele mari.
Dar asta nu e...
Alea sunt arme foarte mari. Ai o echipă aici.
Superman ar uni echipa mai bine decât aș putea eu s-o fac.
- Puterea lui... - Nu contează cât de puternic ești.
- Sau ce abilități ai... - Era mai uman decât mine.
A trăit în lumea asta.
S-a îndrăgostit. A avut o slujbă.
În ciuda acelei puteri.
Lumea are nevoie de Superman.
Și echipa are nevoie de Clark.
Și Clark de ce are nevoie?
Poate el e împăcat.
O să-i treacă.
Știi, aș putea face asta mult mai repede.
- E ciudat că pare lipsit de respect? - Da.
Ești oarecum încrezător
că nu facem ceva îngrozitor de greșit și de macabru?
Nu chiar.
- Atunci de ce...? - L-am văzut pe Steppenwolf de aproape.
Poveștile spuse de Diana... Acum le cred.
- Dar trebuie să-l oprim. - Ăsta e planul.
Ăsta e planul.
Bine. Nu suntem pregătiți pentru...
Tensiune rasială.
Te-a trăsnit fulgerul?
Da, asta e versiunea scurtă.
- Și tu... - Explozie.
- M-am trezit într-un laborator. - Deci noi suntem accidentele.
Da, ăștia suntem noi.
Hei, nu.
Ne apropiem de nava kryptoniană.
Ajungem în aproximativ 30 de secunde.
Sunt aici pentru el.
- Jur că niciodată n-aș... - Las-o baltă!
DOSAR DE PERSONAL ROWE, WESLEY, POLIȚIE MILITARĂ
- Bine. - Bine.
Bine.
E uimitor.
- Ce nebunie! - Acum e o nebunie?
Ar fi bine să știți ce faceți, nebunilor.
Bun venit!
Lex Luthor a ars circuitele, aducându-și creatura la viață.
Nu e destulă energie ca să trezească cutia.
S-ar putea s-o pot face eu.
S-o pot porni.
Dacă mă distanțez destul, pot induce mult curent electric.
S-ar putea să pot trezi cutia.
- Dacă mai vrem asta. - Trebuie să încercăm.
Ăsta e capătul de linie.
Sunt pe poziție.
Cutia-Mamă e pregătită. Trebuie s-o încarci când atinge fluidul.
- Cinci. - Cinci.
Diana are dreptate. Asta nu e o idee bună.
- Patru. - Patru.
- Trei. - Trei.
Doi.
Unu.
S-a întors.
Dispeceratul, aici 3A 16. Ajut un Cod Trei.
Sunt la două minute.
Nu e în regulă.
Recepționat.
Ne scanează.
Ce?
Calmează-te. Îți crește adrenalina.
Pentru că nu e în regulă.
O, nu!
Ne aplecăm? Sau ne arătăm burțile?
Victor? Victor!
- La naiba! - Ce faci?
- E sistemul de apărare al armurii mele. - Nu!
E mai puternic de când cu interfața. Nu-l pot controla.
- Victor, nu! - Victor!
Gândește-te la lucruri frumoase, Victor. La un loc frumos.
Kal-El, nu!
E derutat. Nu știe cine e.
"Cimitirul animalelor".
Arthur, trebuie să-l legăm.
Îl opresc eu.
Kal-El,
Ultimul fiu al Kryptonului.
Amintește-ți cine ești.
Spune-mi cine...
Clark.
Te cunosc.
Te rog, nu mă sili să fac asta.
Alfred, am nevoie de arma mare.
Tu ai făcut asta.
De nevoie.
Nu mă lași să trăiesc.
Nu mă lași să mor.
Lumea are nevoie de tine.
Dar are nevoie de tine?
Spune-mi.
Sângerezi?
Clark?
Clark.
Te rog.
Pleacă.
Da.
Hai să plecăm.
Da, sigur ceva sângerează.
Cutia-Mamă.
O are pe ultima.
Ne-ai adus aici.
Ți-ai amintit.
E acasă.
Miroși bine.
Înainte, nu?
Nu face asta!
Tocmai am încasat-o. Și Steppenwolf are a treia cutie.
Atunci le găsim.
Dacă sunt aproape una de alta, va fi o creștere de energie.
Steppenwolf le va ține undeva unde nu pot fi detectate.
Nici pe internet, nici pe sateliți.
- Asta ușurează căutarea. - Nu suficient.
Deci nu le poți găsi.
Sau poate că nu vrei.
Arthur.
- Grozav mod de a scăpa de Superman! - Omule, nu fac asta intenționat.
Sigur, nu poți controla mașina.
E un moment prost să menționez glicemia mea?
Mi-e foarte foame.
Victor.
Poți să găsești cutiile. Ai energia lor.
Știu că e înspăimântător, dar, dacă te scufunzi,
îți promit că o să te salvăm.
Ține-l pe micul triton departe de mine cât muncesc.
Caută-l pe Alfred în cămară.
Când te întorci, intră online. Toată lumea verifică munca tuturor.
Ascultă...
Mă întrebam dacă n-ai putea afla ceva.
Ceva acvatic.
Vorbești cu peștii?
Apa vorbește.
Firește.
Când curentul vine ciudat, s-ar putea să arate drumul.
Bine.
Așteaptă.
Lasă-mă pe mine.
E doar puțin dislocat.
Clark părea să-ți împărtășească părerea despre trezirea lui.
Putea să te omoare.
Eram dispus să fac schimbul.
Și ai adus-o pe Lois Lane?
Ții minte ce mi-ai spus despre suflet în hangar?
Pun pariu că te-ai gândit că nu ascult.
Mulțumesc.
Știi că nu poți face asta la infinit.
Abia pot s-o fac acum.
Steppenwolf.
- Asta e treaba. - E treaba mea.
Și nu am făcut-o. Am reacționat.
Nu am condus.
- Știi, ce ai spus despre Steve Trevor... - Nu era treaba mea. Îmi pare rău.
Mă împingeai să conduc echipa. Dar, din cauza conducătorilor, mor oameni.
Am luptat întotdeauna
când a fost nevoie de mine.
Dar să conduc, să pășesc în față și să spun oamenilor
că merită să-și dea viața...
Când e vina ta,
sunt toți Steve Trevor.
Dacă scăpăm în noaptea asta, poți rămâne în umbră pentru totdeauna.
Îmbrăcată în liliac.
Nici n-o să te dau în judecată.
Dacă scăpăm în noaptea asta.
Ești bine?
Ne-ai adus aici, dar n-ai stat un minut în casă.
Știu.
Tocmai am ieșit dintr-o cutie de lemn.
Cum a fost?
Să te întorci?
Te mănâncă.
Adică, sincer,
foarte ciudat.
Dar mai ales...
N-am fost puternică.
Ai fi fost foarte dezamăgit de mine.
N-am fost Lois Lane, reportera dedicată.
Nu-i nimic.
Eu sunt idiotul care a plecat.
Dar acum m-am întors.
Și o să îndrept lucrurile.
Ai chemat-o pe mama.
Normal.
Mulțumesc.
Speram să-ți ia mai mult timp să te refaci.
De ce?
Pentru că acum trebuie să te trimit de-aici.
Bruce.
Are nevoie de tine.
Soarta lumii, cred că asta e. Era foarte încordat.
Bănuiesc că îi sunt dator.
Da.
Dar nu muri!
Și am exclusivitate.
Da, dnă.
Chiar ești tu?
Chiar sunt eu, mamă.
În sfârșit!
Lăudată fie uniunea!
Cele trei ca una!
Lăudată fie mama ororilor!
- Steppenwolf e acolo? - O clipă.
Scuze.
E Pozharnov, în nordul Rusiei.
Centrala nucleară. A avut un accident acum 30 de ani.
Au fost câteva tentative de a repopula zona, dar pare un progres foarte greoi.
Cine alege un loc ca ăsta să se stabilească?
Oameni alungați din alte părți.
Dacă Pământul începe să se schimbe, îi va lovi pe ei întâi.
- Cât timp avem? - Câteva ore.
- Transportorul nu zboară atât de repede. - Va zbura pentru mine.
Uniunea reunește toate cele trei cutii într-o armonie perfectă.
Puterea ei crește, până când nu mai poate fi îngrădită.
Dar, dacă pot cauza o întârziere între fiecare cutie, și de o nanosecundă,
energia ei va cădea, va forma o buclă.
- Se vor hrăni una pe alta. - Și asta e tot? Doar le separăm?
Fără agitație?
Separarea lor va cauza o creștere uriașă de energie.
Eu va trebui să fiu acolo. Dar voi ar trebui să vă îndepărtați.
Stăm cu tine până se termină.
Sincer, cred că o să murim toți cu mult înainte.
Și știți ceva?
Nu mă deranjează. E un sfârșit onorabil.
Dar trebuie să-l oprim pe Steppenwolf.
Superman nu a venit.
Tu nu ai puteri. Fără supărare.
Ăsta s-ar putea să lucreze pentru dușman. Nu știm.
Tu te împiedici, și mă împiedici și pe mine.
Tu ești superbă. Și neînfricată, și puternică, și...
Știu că ne-am războit cu amazoanele, dar înainte să exist eu.
Și știți ceva? Nu vreau să mor.
Sunt tânăr. Sunt chestii pe care vreau să le fac.
Am impresia că nu am îmbrățișat nici marea, nici pământul.
Am fost un singuratic mereu, dar să fac ceva important, ca asta...
Poate mi-e frică, pentru că am vrut să...
Mie mi s-a părut foarte frumos.
Dacă sufli o vorbă despre asta,
o să-i cunoști pe toți piranha.
Eu chiar n-am mai auzit nimic după: "O să murim toți."
Să vină!
Eu o să distrug turnul ăla și o să dezactivez domul.
Voi duceți-vă după Steppenwolf. Nu mă așteptați, faceți ce trebuie!
Bine, Alfred. Suntem gata de transmisie?
Am pus toate hiturile tale preferate.
Hai, veniți după mine, insecte nenorocite!
Vin.
Vin toate.
Poate nu ne-am gândit bine la tot.
- Golește câmpul. - N-o să reziste nici trei minute.
Atunci să le folosim!
La comanda mea.
Pleacă!
Tată!
Plecați! Afară!
DAUNE CRITICE
Fir-ar să fie!
Poftim!
Cu plăcere!
Da!
Nu ăsta e planul.
Nu, dle Wayne.
Asta e echipa.
Dă vina pe doamnă. Noi te-am fi lăsat, dar ea n-a cerut să votăm.
Deci mutarea ta genială e să mori?
Chiar ești nebun!
Nu eu am venit cu o furcă.
- Călătoria nu s-a terminat încă. - Așa te vreau!
Asta înseamnă să cucerești?
Să te ascunzi de luptă?
Nu.
Sunteți toți ai mei.
- Mersi că m-ai adus. - Nicio problemă.
Te descurci?
Ăștia vor continua să vină.
Bine. Ocupă-te de tehnologie, eu de insecte.
Hai s-o facem!
Da! A fost scârbos!
Mulțumesc.
Asta e...
E foarte multă.
Acum vezi?
În orice ești băgat, se răspândește pe kilometri distanță.
Sateliții arată civili îndreptându-se spre est.
N-o să scape.
Barry.
Vreau să faci o plimbare.
Doamne, sper că ăsta e estul.
Nu ești vrednic s-o atingi pe mama.
Ea e puterea,
iar puterea e singura lege.
Sunteți toți prea slabi ca să vedeți adevărul.
Ei bine,
eu cred în adevăr.
Dar sunt și un mare fan al dreptății.
Așa!
Kryptonianule!
- Deci, cum să ajut? - Îi câștigăm puțin timp.
Poate opri cutia să distrugă viața de pe Pământ.
Sperăm.
Știam eu că nu m-ai adus înapoi pentru că mă placi.
Nu e că nu...
- Civili. - Barry se duce...
Sunt prea mulți.
Haide!
TEMPERATURĂ BATERIE
Ăsta e sigur estul.
Melcule!
Ne întrecem!
Eu mă ocup de cei din dreapta.
E în regulă.
Ține-te! Da.
Dostoievski!
Încă vă mai supără ăsta?
Superman!
Trebuie să despărțim astea.
În câteva secunde, o să vezi o fereastră.
- Există vreun recul? - Mare.
- Dar cred că-l putem suporta. - Bine.
Pentru că îmi place să fiu în viață.
Și mie.
Clark.
Îmi retrag cuvintele.
Vreau să mor.
Doamne, mă dor degetele!
Nici nu înțeleg cum mă pot durea degetele de la picioare.
Copii. Lucrez cu copii.
Voi ați văzut ce se întâmplă afară?
Eu sunt sfârșitul lumilor!
Cine sunteți voi să mă sfidați?
Lumea asta e dreptul meu!
Nu!
Nu se poate.
Recunoști mirosul?
Frică.
Nu! Lăsați-mă!
Lăsați-mă! Vă ordon!
Nu!
Vă omor!
Vă omor pe toți!
Ura!
Mă bucur că nu am ratat asta.
Și eu.
Da.
Acum e bucuroasă.
"Mulțumesc" nu e suficient pentru ce ai făcut.
Doar am îndreptat o greșeală, atâta tot.
Cum ai recuperat casa de la bancă?
Am cumpărat banca.
Toată banca?
E ca un reflex la mine. Nu știu.
Ce e?
E cea mai nasoală slujbă dintr-un laborator de criminalistică.
Dar am făcut primul pas.
Da, am fost recomandat de un prieten.
Și e o slujbă adevărată?
O slujbă adevărată.
Bravo ție!
Întunericul cel mai adevărat nu este absența luminii.
Este convingerea că lumina nu se va mai întoarce.
Trebuie să fie vreo 30-45 m.
Probabil.
O masă rotundă mare.
Șase scaune, chiar acolo.
Dar loc pentru mai multe.
Dar e loc pentru mai multe.
Dar lumina se întoarce întotdeauna,
ca să ne arate lucruri familiare.
Casa, familia
și lucruri complet noi sau neglijate multă vreme.
Ne arată posibilități noi și ne provoacă să le dăm curs.
Jerry Monasco conduce toată operațiunea.
El a dat lovitura la Bilbao acum doi ani. Ține totul înmagazinat în Croydon.
- Belgianul? - Da, Belgianul.
De data asta, lumina a strălucit asupra eroilor,
care au ieșit din umbră să ne spună că nu vom mai fi singuri.
Întunericul nostru a fost adânc și părea să înghită toată speranța.
Însă acești eroi au fost aici tot timpul,
să ne amintească că speranța e reală, că se poate vedea.
Tot ce trebuie să faci e să privești
spre cer.
Nu pot să-ți spun cât apreciez că faci asta.
Pentru puțin, Barry.
- Și eu sunt curios. - Da, nu e ca o competiție, știi?
E o competiție.
Dar, știi tu, nu e ca și cum ne-am măsura bărbăția.
Dacă eu câștig, ieși din echipă.
Nu...
Dacă o să câștig...
Bruce a spus că ar trebui să ne inviți pe toți la brunch.
Asta nu e frumos. Asta e trădare.
Mă simt rănit.
Dacă o să câștig eu, spun tuturor.
S-a făcut!
Ce coastă?
Știi, n-am văzut niciodată Pacificul.
Care e încolo.
Pentru că soarele...
Traducerea și adaptarea Andrea Puticiu
SupRip: Raduk74 Subs.ro Team @ www.subs.ro
LIGA DREPTĂȚII
Bine, mișcați-vă!
Hai, Luthor! Mișcă-te!
Luthor!
Nu te mai prosti, Luthor, sau va trebui să intru acolo.
Uite-l! Bun venit la bord! Vrei un pahar de Gout de Diamants?
Sărbătoream întoarcerea zeului de sub pământ înapoi în cer.
El și prietenii lui ciudați formează un fel de ligă.
Nu-mi irosi timpul!
Nu. Am prea multe motive să trăiesc și lucruri mai importante de făcut.
Trebuie să echilibrăm forțele, dle Wilson.
Simplu spus,
n-ar trebui să avem și noi o ligă?