- Der er han! - Undskyld.
Superman, Superman, må vi stille dig nogle spørgsmål?
- Det er til vores podcast. - Jamen så...
Hvor mange af dem, du har reddet, har du reddet?
- Står dit mærke dér virkelig for håb? - Ja, det gør det.
- Det ligner jo et S. - Ja. Det er også meningen.
Det skal sno sig som en flod.
Det kommer og går. Min...
En mand, jeg kendte, sagde altid, at håb er som ens bilnøgler.
De er nemme at miste, men hvis man leder lidt, er de som regel i nærheden.
- Har du kæmpet mod en flodhest? - Nej, det er dumt.
Jamen flodheste er de farligste.
Hvad er det bedste ved Jorden?
SUPERMAN ER DØD.
Hvad laver du?
Vent. Nej, vent. Vent!
Lad nu være!
- Hvad er det, du vil have? - Frygt.
De kan lugte den.
Hvad pokker?
- Hvad var det? - En spejder.
Fra rummet?
- Fra en hær af rumvæsener? - Alfred, ser du med?
Ja. Det er ligesom de andre tilfælde.
Og det mønster går igen på samtlige Luthors noter.
- Gør jetflyet klar. Vi skal nordpå. - Godt. Så er det altså nu.
Det er, fordi de ved, han er død, ikke?
Superman.
Han er væk.
Og hvor står vi så?
TVANGSAUKTION TIL SALG - EJET AF BANKEN
ER DE VENDT HJEM TIL DERES PLANET? MYSTISK BØLGE AF FORSVINDENDE HELTE
JEG PRØVEDE
Smid jeres våben nu!
Undskyld.
Nu!
Af sted! Kom så!
Ned!
Stil dem op langs væggen. Få dem til at klappe i.
Børn, hold jer til mig.
Hvem er I? Hestia-lassoen byder dig at afsløre sandheden.
- Hvem er I? - En lille flok reaktionære terrorister.
- Rumvæsenplagen er en straf... - Hvorfor gidslerne?
Du er for sent ude. Nedtællingen er allerede begyndt.
Om få minutter vil fire gader...
...mens hele verden ser med.
Stille!
- Hold kæft! - Det er menneskehedens bedste håb.
Ned med den moderne verden. Tilbage til den mørke middelalder
og den hellige rædsels tryghed.
Stille!
Det havde ellers været hurtigt overstået, men...
Nej! Lad være!
Utroligt!
- Hvad er du? - En, der tror.
Jeg beder jer om hjælp.
Jeg tror, en fremmed kommer til jeres landsby fra havet.
Han kommer om vinteren, når folk er sultne, med fisk.
Han kommer, når tidevandet er højest.
Det var i går.
Der er isbjerge i havnen. Det er fire måneder siden, det sidste skib kom.
Den her fremmede person kommer ikke om bord på et skib.
Der er fjender på vej langvejsfra.
Jeg har brug for krigere.
Jeg danner et forbund, så vi kan forsvare os.
Du får 25.000, hvis jeg må tale med ham nu udenfor.
Han skal nu nok give mig dem alligevel.
Fortæl om de tre bokse, og så får du 30.
Du må hellere gå.
Kan du så ikke vise, hvor Atlantis ligger?
Arthur Curry.
Også kendt som havenes vogter.
Aquaman.
Jeg hører, du kan tale med fiskene.
Lad mig lige være med. Er du klædt ud som flagermus? En rigtig flagermus?
- Det har virket 20 år i Gotham. - Nå, dét lortehul.
- Vi får brug for dig. - Det kan du godt glemme, Batman.
Du skal ikke komme og blande dig.
Atlantis giver mig ordrer, og nu kommer du også. Jeg vil bare være i fred.
Er det derfor, du hjælper folk helt herude? Du kan jo bare rejse.
- Jeg hjælper, fordi ingen andre gør. - Vi kan kun beskytte dem sammen.
"Den stærke er stærkest alene." Har du aldrig hørt det?
Det siger man ikke. Det er det modsatte af, hvad man siger.
Ja... Det er ikke ensbetydende med, at det er forkert.
Har du nogensinde hørt om Superman? Han døde, mens vi kæmpede side om side.
Der kan du selv se.
Hvad er der i de tre bokse?
Det er gammel historie.
Mennesket får iskapperne på polerne til at smelte og ødelægger økosystemet.
- Har de fortjent det? - Højere vandstand er fint med mig.
Hvad nu, hvis vandet koger?
Klædt ud som en flagermus. Du er ikke rigtig klog, Bruce Wayne.
Det er ikke ensbetydende med, at jeg tager fejl.
Kan du så slet ikke få fat i denne Aquaman igen?
Jeg lagde en sporingsanordning i hans frakke, men han tog af sted uden.
Det var måske slet ikke hans frakke.
De firkanter fra Luthors noter...
- Det må være en slags beholdere. - Hvad er der i dem?
Det ved jeg ikke. Penge. Magt. Noget, der er en krig værd.
Vi har haft held med en enkelt person på holdlisten.
Barry Allen fra Central City. Han har lukket sig helt ude af systemet.
Han besætter vist huse. Flytter pludseligt og ofte.
- Et forsvindingsnummer. - Han besøger dog sin far.
- Han er fængslet for at myrde moderen. - Kors.
Barry stod fast på sin fars uskyld. Men han var ni, og ingen hørte på ham.
- Har vi nogen i fængslet? - Ja. Vi skal nok skaffe hans adresse.
- Hvad med Diana? - Du har hendes nummer.
Du kunne da have ringet til hende.
Skal jeg flyve til Paris med en håndskreven seddel?
"Vil du med på Bruces hold? Sæt kryds ved ja eller nej."
- Jeg er kun interesseret i hendes evner. - Ja, utvivlsomt.
- Kan vi fortsætte? - Ansigtsgenkendelsen driller lidt her.
Men de har et delvist match. En Victor Stone. Tårnhøj IK,
football-stipendium på Gotham Universitet og afgået ved døden.
Ja, selvfølgelig. Eventyr og spøgelseshistorier.
Man savner dengang, man kun skulle bakse med sprængfarlige, mekaniske pingviner.
Det enkle liv.
Jeg kan ikke kende den her verden.
Jeg behøver ikke kende den.
Jeg skal bare redde den.
- Jeg skal besøge Henry Allen. - Skriv under.
Skynd dig lidt.
- Er der noget med dig? - Nej, der er ikke noget med mig.
Det håber jeg heller ikke.
Du kender vejen.
Er de ordineret, eller prøver du bare at se klog ud?
Du bremser jo dig selv. Du går i ring. Du har tre håbløse jobs, snart fire.
- Hvordan får du overhovedet tid? - Jeg tager mig tid.
- Og kun, så du kan læse kriminalret. - Jeg vil altså ikke tale mere om det.
- Efterforskningen blev forkludret. - Kom med hånden.
Hør nu, hvad jeg siger, Barry, for jeg mener det.
Læg det hele bag dig.
Og hold op med at komme og besøge mig.
Jeg er en klods om benet på dig.
Det må du aldrig mere sige til mig. Vil du love mig det?
Du kan blive lige, hvad du vil. Du er fantastisk.
Den bedste af de bedste.
Jeg kan ikke sidde her og se dig løbe på stedet i Central City
for en gammel stodder, som ikke kommer nogen vegne.
- Far, det passer ikke. - Tiden er gået. Kom så, Allen.
Skab din egen fremtid. Du lever i fortiden. Skab din egen fremtid.
Luk op!
- Laboratoriet er klar til dig, Howard. - 23.30. Tidlig fyraften, Silas.
Ja. Tidlig.
Jeg har aldrig fået sagt...
...at jeg er frygtelig ked af det, der er sket.
Victor var en dejlig dreng.
Tak.
Victor.
Du er altså ikke fanget heroppe.
Du kan godt få et liv. Du kan få mere...
- Hvis du bare grubler over... - Jeg bearbejder det.
Jeg kan få adgang til alt, men jeg kan ikke stykke det sammen.
Ikke endnu. Men hvis du hjalp mig, og vi havde forandringsmotoren...
Så ville du gøre det, du gjorde mod mig, mod en anden. Nej.
Boksen forbliver skjult.
Det kryptoniske skib lærer os en masse.
Hvis forandringsmotoren kunne integrere med dens energi og give den kraft...
- Er der nogen, som ved det? - Hvad?
På laboratoriet. Ved nogen, jeg er i live?
- Jeg troede ikke, du var klar til... - Hvad? At de skulle se uhyret?
Du er ikke noget uhyre.
Det er pudsigt, at du troede, jeg mente mig.
Det, jeg gjorde...
Jeg mistede din mor i den ulykke. Jeg ville ikke også...
- Jeg kunne ikke bære at miste min søn. - Men det gjorde du.
Jeg har et sprog inde i mit hoved, som jeg ikke taler.
Det er ikke kun digitalt, men fremmed.
Hver dag vågner jeg op og er forandret.
Modificeret.
Hvordan...
Det kunne jeg ikke i går aftes. Lige siden vi fik gæster fra Krypton,
har folk ventet på den næste invasion fra rummet.
Nu spekulerer jeg på, om det er mig.
- Nogen ændringer i dag? - Nej, min dronning.
Moderboksen er vågnet op til dåd, men intet er sket.
Den har sovet i tusinder af år
siden Den Første Tid. Hvorfor vågnede den overhovedet?
Amazoner! Klar!
Steppenwolf.
Moder.
Efter årtusinder i eksil og evindelig søgen
kalder du mig omsider hjem.
Du bliver ikke glad for din velkomst.
Det tror jeg nu nok.
Rolig!
Fremad!
- Kald legionerne sammen. - Vi må spærre porten!
Af sted!
Højre flanke!
Ja.
- Løb! - Luk porten!
Hold den på farten.
Jeg har den! Af sted!
Ædle dronning, hvorfor kæmper du?
Efter foreningen slutter du dig til min hær
og lærer magtens retfærdighed at kende.
Du kommer til at elske mig.
Det gør I alle sammen.
Vi må antænde advarselsilden fra oldtiden.
Den har ikke brændt i 5000 år. Mennesket forstår ikke betydningen.
Mennesket gør ikke.
Det gør hun.
Hør på mig, Diana.
Hvad har du lavet i weekenden, Diana?
Mig? Ikke noget særlig interessant.
- Det er det eneste, du siger. - Jeg er bare ikke særlig spændende.
...den såkaldte Amazone-helligdom, brændte et enormt bål bag mig
og rystede alle lige fra den lokale befolkning til myndighederne.
Ilden kunne ses på mange kilometers afstand.
En invasion.
En rengøringsmands hustru er godt gal på de rumvæsener,
som ifølge hende har bortført ham.
Min Howard er en god mand. Han forsørger mig.
Skal de rumvæsener nu til at stikke sonder i ham!
Kom ned til Lakeview,
så banker jeg en sonde op i røven på jer, I forp...
Jeg har fundet et lille sted nede ved dineren. Det er fint til mig.
- Du skulle have sagt noget. - Jeg kom bagud med terminen.
Bankerne kaster sig over en, hvis der mangler en øre.
Det var også for stort. Jeg sjoskede rundt som et gammelt gespenst.
Jeg kunne jo have talt med nogen...
Du havde nok at se til. Du behøver ikke også at have en svigermor på slæb.
- Jeg har nu aldrig... - Du, Lane...
Hvem er din kilde? Ham aktivisten på universitetet.
- Det er min kilde. - Jeg har fået kidnapningshistorien.
De studerende demonstrerede. Jeg tror, det er politisk.
Så hvem er din fyr?
Vi må jo se, om hun svarer på din opringning.
Det er altså en hun.
Det er ikke en hun.
Du burde vist have haft den historie.
Jeg er ikke klar endnu.
Jeg har det fint med hyggeindslag om kattekillinger.
Indtil videre.
Det var hårdt overhovedet at komme tilbage.
Jeg læser stort set aldrig nyheder. Al den bitterhed...
Jeg tror selvfølgelig, det er, fordi han er væk.
Men det gør en mor vel.
Men der er jo ikke mindre at skrive om.
Og Clark lovede, du ville vinde en Pulitzerpris til.
- Gjorde han det? - Ja.
Han sagde, du var den mest tørstige unge kvinde, han havde mødt.
Mest sultne.
Ja...
Han sagde, du kunne lugte en historie længere væk, end han kunne høre.
Historierne var bare rigtige for mig.
Det var mere end en gåde. Det handlede om sandheden.
Det handlede om at se verdens drivværk,
da det stadig kørte.
Victor Stone. Afgået ved døden.
Den der. Det var vist den, der fik rumvæsenet til at gakke ud.
- Jeg får monteret noget i dragten. - Alle kneb gælder.
Er du klar over, at alarmsystemet har kostet mange millioner?
Ja, det så dyrt ud.
Hej.
- Nyt legetøj? - Prototypen på et troppetransportfly.
Jeg kendte engang en, der ville have elsket at flyve det.
Vi får brug for mere end en pilot.
- Der er et angreb under opsejling. - Ikke under opsejling.
Det er i fuld gang.
Man kaldte ham Steppenwolf, verdenernes banemand.
Erobring var hans eneste mål med livet.
Millioner faldt for hans sværd og genopstod som hans paradæmoner.
Mareridtslignende skabninger, der næres af frygt.
Ja, jeg har vist mødt en. Det svingede ikke.
Her i Gotham?
De er overalt. De leder efter hans bokse.
- Moderboksene. - Moderboksene.
Steppenwolf har nok taget den, dit folk bevogtede. Så er der to tilbage.
- Jeg er imponeret. - Glem det. Jeg aner ikke, hvad det er.
- Et våben? En eller anden kraft? - De indeholder ikke kraft.
De er kraft.
Fra planet til planet
samler Moderboksene sig til Enheden, en apokalyptisk kraft,
som ikke kun udsletter verdener, men forvandler dem
til Steppenwolfs fødeverdens urhelvede.
Vi skulle have været døde, men vi dannede vores egen enhed.
Amazoner, atlanteanere...
Hver og en af menneskehedens stammer kæmpede side om side.
Legendariske krigere...
...forbundsfæller fra andre verdener.
...selv guderne var som én.
De kæmpede med livet som indsats for at fordrive Steppenwolf.
Nogle sagde, det drev ham til vanvid, vanæren ved hans første tilbagetog.
Han svor, at vores forbund ville blive tvunget i knæ.
At mørket ville dække Jorden.
Og at han ville vende tilbage, når det gjorde.
Moderboksene, som var efterladt, var for farlige at opbevare samlet.
En blev betroet amazonerne.
En atlanteanerne.
Begge blev de låst inde og bevogtet i sikre fæstningsværker.
Menneskets boks blev begravet i al hemmelighed,
så ingen stamme kunne blive fristet til at bruge dens kraft mod andre.
En sådan harmoni ud af en sådan rædsel.
Det var i sandhed heltenes tid.
Vi får vist ikke gendannet bandet.
Atlanteanerne er under havet, og amazonerne kan ikke forlade deres ø.
Jeg ville nu ikke sætte min lid til menneskestammerne.
Vi opfører os, som om dommedagsuret har en slumreknap.
- Hvor længe... - Dage... højst.
Sidste gang begik Steppenwolf den fejl at angribe os.
Jorden skulle trygle om nåde, før han udslettede os.
Nu går han bare efter boksene.
Jeg har fundet en af vores rekrutter. Barry Allen.
- Hvad med den anden? Victor Stone. - Ham håbede jeg, du ville grave frem.
Folk, vi ikke kender, skal sætte livet på spil.
Ja.
Sådan fungerer det.
Barry Allen, Bruce Wayne.
Det sagde du, som om det forklarer, hvorfor en vildfremmed mand
sidder her i hjørnet i min næstbedste stol.
Lad mig høre, hvad det her er.
Det er en, som ligner mig på en prik, men som slet ikke er mig.
Superflot jødisk dreng.
En, der... tja... har stjålet dit lommeur eller dine jernbaner.
Jeg ved, du har særlige kræfter. Jeg ved bare ikke, hvad det er.
Jeg kan trylle med en bratsch og med webdesign,
og jeg kan tegnsprog perfekt... for gorillaer.
Siliciumbaseret kvartssand-stof, modstår slid og varme.
Jeg dyrker kunstskøjteløb på højt plan.
Det er det, de bruger på rumfærgen, så den ikke brænder op ved reentry.
Skøjteløb på seriøst højt plan.
Uanset hvem du leder efter, så er det ikke mig.
- Er det dig, der er Batman? - Du er altså hurtig.
- Det er lige lovlig forenklet. - Jeg samler et hold.
Folk med særlige evner. Jeg tror, fjenderne er på vej.
- Stop. Jeg er med. - Er du?
Ja... Jeg har brug for venner.
Folk er besværlige. De kræver stor koncentration.
De har en rytme, jeg aldrig helt har kunnet... Brunch, for eksempel!
Hvad er brunch?
Man står i kø for at få... frokost.
Altså...
Jeg ved det ikke.
Folk er lidt langsomme.
- Jeg prøver at holde trit. - Må jeg beholde den her?
Det er et dimensionsrealitetslag, som manipulerer rumtiden.
Jeg kalder det superfart. Jeg fyrer afsindigt mange kalorier af,
så jeg suger snacks i mig som et sort hul. Jeg er et snackhul.
- Hvor mange er der på dit kamphold? - Tre med dig.
Tre? Mod hvad?
- Det fortæller jeg om bord på flyet. - Flyet?
Hvad er det lige, du kan?
Jeg er rig.
Programmet reagerer altid, når man viser de her optagelser.
HVORFOR LEDER BRUCE WAYNE EFTER MIG?
Du ved, hvem vi er.
OG JEG VED, HVEM DU OGSÅ ER.
Er du Victor Stone?
DET VAR JEG.
Jeg må tale med dig.
DET GØR DU OGSÅ.
Nej, ansigt til ansigt. Jeg er lidt gammeldags anlagt.
HVORFOR SKULLE JEG STOLE PÅ DIG?
Hvis jeg ville angribe dig, havde jeg gjort det ved søen.
De har vist en fræk aftale, frøken Prince.
Det er på tide, at nogen får en.
Ansigt til ansigt. Jeg har snuset lidt rundt.
Det, du leder efter, holder sig i de døde zoner.
Foran et kamera udløser det en elektrisk udladning.
- Jeg giver dig besked. - Det er ikke godt nok.
- Ikke godt nok? - Til dig.
Jeg kender dig ikke og ved ikke, hvordan du har fået dine gaver.
- Gaver? - Ingen anden kan det, du kan.
Hvis det her er en gave, hvorfor er det så mig, der betaler for dem?
Vi har brug for dig, Victor.
- Og måske har du brug for os. - Jeg klarer mig fint alene.
Det sagde jeg også til mig selv længe.
Jeg mistede engang en, jeg elskede.
Jeg lukkede af... for alle.
Men jeg var nødt til at lære at åbne mig igen.
Jeg arbejder faktisk stadig med det.
Og når du nu gik med til at møde mig...
...så arbejder du også med det. Stol på mig, Victor.
SOS!
Noget styrtede ned fra himlen. Hjælp mig!
Whisky. Også en til hvalfangeren.
Fra himlen. Jeg hørte en kanon.
- Skål på havets rasen. - De kom.
Uhyrer fra himlen.
De fløj lige gennem min båd.
Uhyrer.
Han giver.
Det var en ordentlig omgang. Klarer du den?
Omsider. Vor højtelskede dronning Atlannas førstefødte.
Vent!
Hør nu.
- Jeg kendte hende. - Så er der da en, der gjorde det.
Da mine forældre drog i krig, tog hun mig til sig.
- Sikke en engel. - Sådan taler man ikke om dronningen.
- "Dronningen" efterlod mig hos min far. - Ja, for at redde dit liv.
Du aner ikke, hvor ulykkelig hun var. Hvad det kostede hende.
Men nu er du ikke længere et hjælpeløst barn.
Det havde været hendes ansvar at følge efter uhyret og stoppe det.
Nu er det dit.
Så skal du give mig noget.
- Jurij? - Slap af. Den duer jo ikke.
Nu står det klart for mig, Moder.
Nu står det klart, hvorfor du har ventet med at hidkalde mig.
Kryptonianerens død har sendt denne frygtsomme verden
ned i en afgrund af rædsel. Amazoner, atlanteanere...
Alle kæmper og falder de alene.
Jeg ved det godt, Moder. Du har ventet for længe på foreningen.
Jeg ved det godt, men du skal nok blive næret.
Og mit eksil ophører.
Jeg tager plads iblandt de nye guder.
Find den sidste!
Dens kraft renser denne verden.
For foreningen!
For Darkseid.
Victor dog.
Narrøv!
Otte bortførelser. Seks i Metropolis, to her. Alle arbejder for STAR Labs.
"Angrebet af en flyvende vampyr."
"Mistænkte var en gigantisk flagermus med enorme hugtænder."
Det ene var et lille barn. Bange. Sagde ikke et ord, men tegnede det her.
- Det ligner... - Ja tak.
Ville han bekæmpe forbrydere i 20 år her for så at bortføre otte i Metropolis?
Jeg taler med ham i aften.
Verden er gået amok, Jim. Det er han måske også.
- Fandt du cyborgen? - Vi fik en snak.
Giv ham tid. Du må være Barry. Jeg hedder Diana.
Hej, Barry, jeg hedder Diana. Nå nej.
- Flot. - Det er altså os?
Ja, det er os.
Fedest!
Det er Bat-signalet! Dit... Undskyld. Det er dit signal.
- Så skal vi af sted nu. - Ja, det har du ret i.
Hvor er det dog bare sejt.
- Hvor mange er I egentlig? - Ikke nok.
Otte bortførelser i eller ved STAR Labs. Her er den mulige gerningsmand.
- Paradæmoner. - Godt så.
De må have fået færten af Moderboksen. Nu vil de vide, hvad personerne ved.
- Så de otte lever måske stadig? - Ni!
Chefen for STAR Labs er også blevet bortført.
Så kom du.
Nå... der må jo være en rede i nærheden.
Jeg har markeret samtlige tilfælde i Metropolis, Gotham.
Jeg kan ikke se noget mønster. Stregerne på kortet mødes ikke.
På land. De fører tilbage til Braxton Island mellem de to byer.
Gotham havn. Luftkanaler. De fører alle sammen ned til tunnelen,
til det Metropolis-projekt, som blev stoppet i 29.
Tror du virkelig...
Hold nu op. De fordufter virkelig bare.
Groft.
- Hvor er vi, Alfred? - Braxton Island.
I burde være lige under tunnelens ventilationstårn.
Se til venstre. Der burde være en trappeskakt.
I kan komme ind i maskinrummet derfra.
Definér "komme ind".
En ad gangen. Broen kan måske ikke...
...holde.
- Bare fortæl sandheden. - Skån os. Jeg har en familie.
Forkert svar.
Mennesker! Stanken af jeres frygt gør mine soldater sultne.
Skal jeg fodre dem?
Du har været tæt på Moderboksen. Du bærer hendes lugt.
- Skån os. Vi har familier. - Hvorfor siger de alle sammen det?
Jeg behøver ikke gøre dig fortræd...
Hør så her.
Jeg er bange for insekter og våben og folk, der er belastende høje
og mord, og jeg kan ikke være her.
Det er supersejt, at I er klar til at kæmpe,
men jeg har faktisk kun prøvet at skubbe til nogen og så løbe min vej.
- Red én. - Én?
- Red én person. - Hvem?
Hold mund, lad være med at slås. Ryk ind, og få en ud.
- Og så? - Det finder du ud af.
Okay.
Uduelig.
Så er det dig.
Hvor er min Moderboks?
- Hellere dø end fortælle dig det. - Omsider en, der ikke klynker.
Men du kommer til at skrige.
- Far. - Victor.
Du er skabt af hende.
- Et væsen skabt af kaos. - Det er jeg ikke enig i.
Vent og se.
En amazone!
Okay.
Red en.
Den her er min.
Du overvurderer dig selv.
Barnlille, min økse er stadig glat af dine søstres blod.
- Alfred, jeg skal bruge Nightcrawleren. - Omsider. Den er på vej.
Aktiverer fjernstyring.
Klarer du den? Der burde være nogle trapper derhenne. Af sted!
Forandringsmotoren er hans Moderboks. Du må holde ham væk.
- Hjælp folk i sikkerhed. - Lov det!
Gør det af med hende!
Beklager, venner.
Jeg har ikke noget sværd med.
Hold nu op! Han er høj.
Nå... Du har altså de gamle guders blod i dig.
De gamle guder er døde.
Nej!
Pas på.
Tak, Alfred, men jeg klarer resten.
Hør... kender jeg dig?
Primitive væsener.
Hvad er vi under lige nu?
Gotham havn.
- Se at komme ud. - Få ham ud.
- Der er ikke tid. - Jeg er også bange for at drukne.
I forstyrrer.
Moder kalder.
Diana, kom så!
Kom nu.
Forandringsmotoren.
Skred han lige?
Ødelæggelser for millioner. Du har stadig sans for det.
Men det glæder mig at se, at du leger pænt med andre igen.
Klædt ud som flagermus. Fedt nok.
Det holder jeg nok op med igen.
- Hvad fik dig på andre tanker? - Steppenwolf.
- Han tog Moderboksen fra Atlantis. - Nu mangler han bare menneskets boks.
Hvis han ikke allerede har den.
Han har den ikke.
- Vi burde stikke af. - Nej. Vi er mere i sikkerhed her.
Hvad så, når vi løber tør for mad?
- Der skal nok komme nogen. - Hvem i alverden skulle komme efter os?
Det er jo nærmest en hule!
En bathule.
Barry.
Min far kaldte det en forandringsmotor. Briterne fandt den under 1. verdenskrig.
De studerede den, men kunne ikke engang datere den, så gammel er den.
Den var lagt på hylden, indtil Superman døde.
Så lyste den op som et juletræ.
På STAR Labs opdagede min far, at det var en mulig energi-matrice.
Sejt. Jeg troede, det var en atombombe.
En moderboks ødelægger såvel som skaber.
Det er en livscyklus, men en million gange hurtigere.
Min far troede, det var nøglen til ubegrænset energi.
Nye formler. Celleregenerering.
- Men den er alt for ustabil. - Han brugte den på dig.
Jeg var ude for en ulykke. Jeg burde være omkommet.
Min far ville bruge Moderboksen
til at genopbygge mig med et par kybernetiske udvidelser.
Men han byggede en levende maskine, der måske er stærkere end værten.
For meget. For meget liv.
Hvad tænker din syrede hjerne?
Muskler, koordinering, grundlæggende celleintegritet.
Et menneske kan kun absorbere en vis mængde.
- Moderboksen skal genskabe en planet. - Og hvad så?
Så hvad nu, hvis man var stærkere end en planet?
Cellerne ligger i dvale, men kan ikke nedbrydes.
Hvis man befandt sig i et ledende felt, kunne et stød fra Moderboksen...
Vække ham til live.
Det kryptoniske skib har et amniotisk kammer...
Nej... Bruce, nej.
- Du aner ikke, hvad det er for en kraft. - Hvis der er den mindste chance...
Skal vi skabe et monster, som Luthor gjorde?
- Vores teknologi er lysår foran hans. - Superman er død.
- Vi ville alle ønske, han ikke var det. - Vi kender ikke hans tilstand.
Vi kan ikke bringe ham tilbage. Men den her videnskab overgår vores forstand.
Videnskab skal jo bryde grænser, forbedre livet.
Eller gøre en ende på det. Teknologi er som enhver anden kraft.
Uden fornuft og hjerte bliver den vores undergang.
Du sætter liv på spil. Deres og måske utallige flere.
Vi kan ikke nå at teste det. Er det risikabelt? Ja, men nødvendigt.
På grund af din dårlige samvittighed?
Bruce, jeg var der. Du dræbte ikke Superman.
- Før eller siden må du komme videre. - Har Steve Trevor sagt det?
Superman var en ledestjerne for verden.
Hvorfor er du ikke det?
Du er en inspiration, Diana.
Du redder ikke kun folk. Du viser dem deres bedre jeg.
Men jeg hørte først om dig, da Luthor lokkede dig frem
ved at stjæle et billede af din afdøde kæreste.
Du lukkede af i et århundrede, så du skal ikke komme her og belære mig.
Hvis hun slår dig ihjel, så holder vi altså hånden over hende.
Vi er ikke nok! Vi har alle sammen vores grænser.
Og Steppenwolf ævler ikke om etik. Han vil brænde verden ned til grunden.
Vi stopper ham ved at bruge hans kraft,
den her kraft, imod ham.
Jeg er enig.
Jeg vil nødig kobles til Moderboksen igen, men jeg tjekkede tallene,
mens du lukkede lort ud, og vi kan sandsynligvis bringe ham tilbage.
Men som i "Jubi! Han er tilbage!", ikke som i "Ondskabens kirkegård".
Man mister noget, når man dør. Selv Superman.
Måske ikke sin forstand. Måske sjælen.
Jeg har en nødplan klar.
Hvis han vågner op og ser dig som det første,
så får du brug for en.
- Det var sjovt, så længe det ikke varede. - Hun kunne bare have stoppet mig.
Jeg forstår ikke, hvorfor du provokerer hende.
Vi må forstærke signalet gennem Batmobil-højtalerne.
- Nu snakker du udenom. - Jeg har en nødplan. Diana havde ret.
Hvis det går galt, kører vi det tunge skyts i stilling.
Det er meget tungt skyts. Du har et hold her.
Superman kunne forene det meget bedre end mig. Hans styrke...
- Ens styrke og evner er underordnet... - Han var mere menneskelig end mig.
Han levede i den her verden. Forelskede sig. Havde et arbejde.
Trods alle de superkræfter.
Verden har brug for Superman.
Og holdet har brug for Clark.
Og hvad har Clark brug for? Måske har han fået fred.
Det kommer han over.
Jeg kunne altså gøre det meget hurtigere.
- Er det sært, det virker respektløst? - Jep.
Er du sikker på, at vi ikke har gang i noget grueligt galt og makabert?
Ikke rigtigt.
- Jamen hvorfor... - Jeg har set Steppenwolf på klos hold.
Dianas historier... Jeg tror på dem.
- Derfor skal vi stoppe ham. - Det er planen.
Det er planen!
Fint nok. Vi er ikke klar til...
Nu går der race i den.
Blev du ramt af lynet?
Ja, det er den forkortede version. Og du...
En eksplosion. Vågnede op på et laboratorium.
Vi er altså ulykkerne.
Ja, det er sgu os.
Hallo... Nå, nej.
Vi nærmer os det kryptoniske skib. Ankomst: 30 sekunder.
- Jeg er her for ham. - Jeg ville aldrig...
Drop det.
Okay.
Okay!
- Det er jo mageløst. - Det er sindssygt.
Og det siger du nu?
Jeg håber sgu, I sindssyge stoddere ved, hvad I laver.
Lex Luthor brændte kredsene af, da han gav sit uhyre liv.
Der er ikke kraft nok til at få liv i boksen.
Jeg kan måske gøre det. Jeg kan måske få den i gang.
Med tilstrækkelig afstand kan jeg måske generere strøm til at få liv i boksen.
- Er det stadig det, vi vil? - Vi er nødt til at prøve.
Det må være endestationen. Så jeg er fremme.
Moderboksen er klar. Du skal give den strøm, så snart den rammer væsken.
- Fem. - Fem.
Diana har ret. Det er en dårlig idé.
- Fire. - Fire.
- Tre. - Tre.
To.
En.
Han er tilbage.
3-Adam-16 kalder centralen. Jeg er to minutter fra ulykken.
- Den er helt gal. - Forstået.
- Han scanner os. - Hvad?
- Rolig. Dit adrenalin går amok. - Ja, for den er helt gal.
Åh nej. Skal vi bukke? Eller vise maven frem?
Victor? Victor!
- Pis! - Hvad laver du?
Det er mit kropsværn. Det er blevet stærkere. Jeg kan ikke styre det.
Victor, nej!
Bare tænk glade tanker, Victor.
Kal-El, nej!
Han er forvirret. Han ved ikke, hvem han er.
"Ondskabens kirkegård".
Arthur, vi er nødt til at bremse ham.
Jeg har ham.
Kal-El... Kryptons sidste søn.
Husk, hvem du er.
Fortæl så, hvem du...
Clark.
Dig kender jeg.
Du må ikke tvinge mig til det her.
Alfred, jeg skal bruge det tunge skyts.
- Det er dig, der har gjort det her. - Jeg var nødt til det.
Du vil ikke lade mig leve.
Du vil ikke lade mig dø.
Verden har brug for dig.
Men har den brug for dig?
Sig mig...
Bløder du?
Clark!
Clark.
Stop nu.
Kom nu bare af sted. Ja.
Kom så.
Ja... Det bløder helt sikkert.
Moderboksen.
Han har den sidste.
Du har fløjet os herud.
Du kunne huske det.
Det er mit hjem.
Du lugter godt.
Gjorde jeg ikke det før?
- Hold op med det. - Vi har fået en gigantisk røvfuld.
- Og Steppenwolf har den tredje boks. - Så finder vi dem.
Hvis boksene er i nærheden af hinanden, kommer der en elektrisk udladning.
Steppenwolf holder dem skjult et sted uden internet og satellitdækning.
- Det indsnævrer det. - Ikke nok.
Du kan altså ikke finde dem, eller måske vil du ikke.
Arthur.
- Flot måde at få Superman væk på. - Jeg gør sgu ikke det her med vilje.
Klart. Du kan nemlig ikke styre maskinen.
Er det uheldigt at nævne mit blodsukker nu?
Jeg er ekstremt sulten.
Victor.
Du kan finde boksene. Du rummer deres energi.
Det er skræmmende, men hvis du går ned, trækker vi dig op igen.
Bare hold den lille havfyr på afstand.
Barry, find Alfred i pantryet og gå på nettet. Alle tjekker hinandens arbejde.
Hør her. Jeg tænkte bare på, om du kan stikke en føler ud.
Sådan i vandet.
Kan du tale med fiskene?
- Det er vandet, som fører ordet. - Ja, selvfølgelig.
Hvis strømmen er underlig, hjælper jeg den på vej.
Vent.
Nu skal jeg.
Den er bare gået lidt af led.
Clark var lige så utilfreds som dig.
- Han kunne have slået dig ihjel. - Jeg var villig til at indgå handlen.
- Og Lois Lane? - Kan du huske det, du sagde om hjertet?
Du... troede garanteret, jeg ikke hørte efter. Tak.
- Du kan ikke holde til det her evigt. - Det kan jeg dårligt nok nu.
Steppenwolf. Det er ham, der er opgaven.
Det er min opgave.
Og jeg har ikke passet den. Jeg har reageret.
Ikke ført an.
- Det, du sagde om Steve... - Det rager ikke mig. Undskyld.
Du fik mig til at være en leder. Men ledere får folk slået ihjel.
Jeg kæmpede altid,
når der var behov for mig.
Men at være leder, at træde frem og sige til folk:
"Det her er dit liv værd"...
Når det er ens skyld...
...så er de alle sammen Steve Trevor.
Hvis vi overlever det her, kan du holde dig i skyggerne til evig tid.
Klæde dig ud som flagermus. Jeg sagsøger dig ikke.
Hvis vi overlever det her.
Er du okay?
Du fløj os herud, men har stort set ikke været inde i huset.
Det ved jeg godt. Det...
Jeg er lige kommet ud af en trækasse.
Hvordan var det?
At komme tilbage.
Det kløede.
Det var dybt mærkeligt på så mange måder.
- Men først og fremmest bare... - Jeg var ikke stærk.
Du havde været meget skuffet over mig. Jeg var ikke...
...Lois Lane, som brændte for journalistikken.
Det er helt i orden.
Det var mig, der var dum nok til at tage væk.
Men nu er jeg tilbage. Og jeg skal nok gøre det godt igen.
Du har ringet til mor.
- Ja, selvfølgelig. - Tak.
Jeg håbede, du ville være længere tid om at komme dig.
Hvorfor?
Fordi nu er jeg nødt til at sende dig væk.
- Bruce. - Han har brug for dig.
Det er vist verdens skæbne. Han var ret anspændt.
Jeg skylder ham vel også en tjeneste.
Ja.
Og nu dør du ikke.
Og jeg får eneret på historien.
Javel, frøken.
- Er du virkelig dig? - Jeg er virkelig mig, mor.
Omsider.
Lovet være Enheden!
De tre som en!
Lovet være rædslernes moder.
- Er Steppenwolf der? - Lige et øjeblik, for fanden.
Undskyld. Det er Pozharnov i det nordlige Rusland.
Atomkraftværket. Der var en nedsmeltning for 30 år siden.
Man har prøvet at flytte til området. Men det ser virkelig nederen ud.
- Hvem vælger dog at slå sig ned her? - Dem, alle andre har losset ud.
Jorden forandrer sig. Det rammer dem først.
- Hvor lang tid har vi? - Nogle timer.
Så hurtigt er flyet ikke.
For mig er det.
Enheden samler alle tre bokse, perfekt synkroniseret.
Kraften vokser, indtil den ikke kan inddæmmes.
Men hvis jeg kan skabe et nanosekund forsinkelse mellem boksene,
danner energien et loop.
- Så de suger energi fra hinanden. - Trækker vi dem så tjuhej fra hinanden?
At skille dem ad vil alligevel forårsage en voldsom udladning.
Jeg er nødt til at være der. Men hold jer hellere på afstand.
- Vi støtter dig til den bitre ende. - Vi er sgu da døde længe inden.
Og ved I hvad? Det gør ikke noget. Det er en ærefuld død.
Men Steppenwolf skal krølles sammen.
Superman dukker ikke op. Du har ingen superkræfter... Ja, undskyld.
Ham her kunne arbejde for fjenden.
Du snubler over både dine egne og mine fødder.
Du er sgu bare lækker og benhård og stærk.
Krigen mod amazonerne var før min tid.
Og jeg vil sgu ikke dø. Jeg er ung. Jeg har en masse lort på programmet.
Jeg har bare aldrig rigtigt valgt hverken hav eller land.
Jeg er en ærkeenspænder. Men at være en del af noget større som det her...
Måske er jeg bange, fordi det er meningen, at jeg...
Jeg synes, det var smukt.
Hvis du sladrer, får du samtlige piratfisk, jeg kender, på nakken.
Jeg hørte altså ikke noget efter "vi skal alle sammen dø".
Bare lad dem komme.
Jeg prøver at smadre tårnet og kuppelskjoldet. I tager Steppenwolf.
I skal ikke vente på mig. Bare gør det.
Nå, Alfred. Er vi klar til at sende?
Vi er klar med alle dine yndlingshits.
Kom så, forbandede insekter.
De kommer.
De kommer alle sammen.
Det her er måske ikke helt gennemtænkt.
- Han gør plads. - Han holder ikke tre minutter.
Så lad os bruge dem.
Følg efter mig.
De flyver væk!
- Far! - Ud, alle sammen!
Kritisk beskadigelse.
Satans.
Sådan.
Det var så lidt.
Ja!
- Det her var ikke planen. - Nej, Master Wayne.
Det er holdet.
Det er hende damens skyld. Vi var klar til at daffe, men hun spurgte os ikke.
Dit geniale træk var altså at dø? Du er virkelig bims.
Det er ikke mig, der har en trefork med.
- Turen er ikke slut endnu. - Sådan, mand!
Kalder du dét at erobre? At gemme sig fra kampen.
Nej, nej.
Du er min.
- Tak for liftet. - Det var så lidt. Klarer du den?
- De bliver ved med at komme. - Okay. Jeg klasker insekter.
Kom så.
Sådan! Føj, hvor klamt!
Tak.
Det er...
Det er voldsomt.
Kan du nu se det?
Det, I er midt i, spreder sig som en steppebrand.
På satellitten kan man se civile rykke mod øst. De overlever ikke.
Barry. Du skal gå en tur.
Gud, hvor jeg håber, det her er øst.
Du er ikke værdig til at røre ved Moder.
Hun er kraft, og kraft er den eneste lov!
I er alle sammen for svage til at se sandheden.
Tja...
Jeg tror på sandheden.
Men jeg er også vild med retfærdighed.
Sådan.
Kryptonier!
- Hvad gør jeg? - Han skal have noget tid.
Så kan han forhindre boksen i at udslette alt liv på Jorden.
Håber vi.
Jeg vidste, det ikke var, fordi du kunne lide mig.
Det er ikke, fordi jeg ikke...
Civile... Der er for mange.
Kom så.
Okay. Det her er helt klart øst.
Snegl.
- Så er der kamp. - Jeg tager dem til højre.
Bare rolig. Hold fast.
Dostojevskij!
Er han stadig en pestilens?
Superman! Vi må trække dem fra hinanden.
Om et par sekunder får du din åbning.
- Bliver vi ramt? - Også i den grad.
- Men vi kan vist klare det. - Godt.
- For jeg kan virkelig godt lide at leve. - Det kan jeg også.
Clark.
Jeg tager det i mig igen.
Jeg vil godt dø.
Kæft, hvor har jeg ondt i tæerne.
Jeg fatter ikke engang, at mine tæer overhovedet kan gøre ondt.
Børn. Jeg arbejder sammen med børn.
Har I set, hvad der foregår udenfor?
Jeg er verdenernes banemand.
Hvad bilder I jer ind at trodse...
Jeg har krav på denne verden!
Nej! Det kan ikke passe!
Kan du kende den lugt?
Frygt.
Nej! Hold jer væk!
Væk! Det er en befaling!
Nej!
Jeg slår jer ihjel!
Jeg slår jer alle sammen ihjel!
Sådan.
Jeg er glad for, jeg ikke gik glip af det her.
- Det er jeg også. - Ja.
Nu er hun glad.
Tak er... ikke nok for det, du har gjort.
Jeg rettede bare en fejl.
Hvordan fik du huset tilbage fra banken?
Jeg købte banken.
- Hele banken? - Det er bare en refleks, jeg har...
Hvad?
Det er det dårligste job, man kan få på et kriminalteknisk laboratorium.
Men jeg har fået foden indenfor. Jeg fik en anbefaling af en ven.
Er det et rigtigt arbejde?
Helt rigtigt.
Det må jeg sgu nok sige.
Mørke i sin reneste form er ikke fraværet af lys.
Det er overbevisningen om, at lyset aldrig vender tilbage.
- Det må være næsten halvtreds meter. - I hvert fald.
Et stort rundt bord.
Seks stole, lige der.
Men plads til flere.
Men lyset vender altid tilbage
og viser os det velkendte.
Hjem, familie...
...og det, der er helt nyt, eller overset alt for længe.
Det viser os nye muligheder og udfordrer os til at forfølge dem.
Jerry Monasco styrer det. Han stod bag Bilbao-kuppet.
- Det er på et lager i Croydon. - Belgieren?
Denne gang skinnede lyset på heltene,
der trådte frem for at fortælle os, at vi ikke skal være alene igen.
Vores mørke var i sandhed dybt og opslugte tilsyneladende alt håb.
Men disse helte var her hele tiden
og mindede os om, at håbet er ægte. At man kan se det.
Man skal bare kigge...
...op mod himlen.
Jeg er altså helt vildt glad for, at du gør det her.
Det var så lidt. Jeg er faktisk selv nysgerrig.
Ja, og det er jo ligesom ikke nogen konkurrence.
Det er det, men det er ikke sådan en macho-måle-ting.
Men hvis jeg vinder, ryger du af holdet.
Nej da.
Hvis jeg vinder... Bruce sagde noget med, at du skulle give brunch.
Dét var altså en kniv i ryggen.
Nu er jeg såret.
Okay, men hvis jeg vinder, må jeg prale.
- Hvilken kyst? - Jeg har aldrig set Stillehavet.
Som ligger den vej.
For... solen og...
- Kom så. - Så er det afgang, Luthor.
Luthor!
Hold så op med de numre, Luthor. Ellers må jeg komme ind.
Der har vi ham jo. Velkommen om bord. Et glas Goût de Diamants?
Jeg fejrede lige Guds genopstandelse på jorden og oppe i himlen.
Han og hans løjerlige venner danner et eller andet forbund.
Du spilder ikke min tid.
Jeg har livet for kært og vigtigere ting for.
Vi skal gøre kampen jævnbyrdig, hr. Wilson.
Sagt ligeud:
Burde vi ikke have vores eget forbund?