Eno ga.
Supermene! Možemo li ti postaviti neka pitanja?
To je za naš podkast. -U tom slučaju...
Koliko ljudi si spasao? -Ja... -Nije bitno.
Da li to tvoje čudo znači nada? -Da, tako je.
Ali to liči na "S". -Da, i trebalo bi. Trebalo bi da krivuda, poput reke.
Dolazi i odlazi. Moj ot...
Čovek kojeg sam poznavao, govorio je da je nada poput ključeva od auta.
Lako se izgubi, ali ako je potražiš, obično je blizu.
Jesi li se nekad borio protiv nilskog konja? -To je glupo.
Ali nilski konji su najsmrtonosniji.
Šta je najbolje u vezi s planetom Zemljom?
SUPERMEN JE MRTAV
Šta to radiš? Stani! Ne, stani! Stani!
Molim te, čoveče! Molim te!
Šta hoćeš od mene? -Strah.
Mogu ga namirisati.
Šta koji đavo?
Šta je to bilo? -Izviđač. -Iz svemira? Vanzemaljska armija?
Alfrede, vidiš li ovo? -Da. Podudara se s drugim viđenjima.
A ta šara je česta u Lutorovim beleškama.
Spremi avion. Idem na sever večeras. -Dobro. Onda je vreme.
To je zato što znaju da je mrtav, zar ne? Supermen. Umro je.
Koje su nam opcije?
LIGA PRAVEDNIKA
Preveo: Bambula
KLARK DŽOZEF KENT
PRINUDNA NAPLATA - NA PRODAJU IMOVINA BANKE
DA LI SU SE VRATILI NA SVOJU PLANETU?
BAZIRANO NA LIKOVIMA IZ DC
Pokušao sam
Bacite oružje smesta!
Oprostite?
Mrdajte!
Mrdajte! -Ne pucajte! -Hajde!
Dole!
Dole! -Poređajte ih uza zid. Ućutkajte ih.
Deco, zbijte se.
Ko ste vi? Hestijino laso te prisiljava da otkriješ istinu.
Ko ste vi? -Mi smo mala grupa reakcionističkih terorista.
Znamo da su grešnici doneli ovu kugu... -Zašto taoci?
Zakasnila si. Odbrojavanje je već započelo.
Za nekoliko minuta, 4 gradska bloka... Dok svet gleda.
Tišina!
Začepite! -Ovo je najveća nada čovečanstva.
Dole s modernim svetom. Nazad u Mračno doba.
I u sigurnost svetog straha.
Tišina!
Ovo bi bilo gotovo brzo, ali... -Ne! Nemojte!
Ne mogu da verujem. Šta si ti? -Vernik.
Tražim vašu pomoć.
Mislim da stranac dolazi u ovo selo iz mora.
Dolazi zimi kad su ljudi gladni, i donosi ribu.
Dolazi s najvišom plimom. To je bilo sinoć.
Ledeni bregovi u luci. Prošla su 4 meseca otkako je poslednji brod prošao.
Ovaj stranac ne dolazi brodom.
Dolaze neprijatelji, izdaleka. Trebaju mi ratnici.
Gradim savez, da se odbranimo. Daću ti 25.000
da razgovaram s tim čovekom sad. Napolju.
Prilično sam siguran da će mi ih ionako dati.
Reci mi šta su one 3 kutije i daću ti 30.000.
Treba da ideš. -Možeš li mi barem reći gde je Atlantida?
Artur Kari.
Takođe poznat kao Zaštitnik okeana. Akvamen.
Kažu da možeš razgovarati s ribama.
Da vidim da li sam dobro shvatio. Radiš to obučen kao šišmiš? Kao pravi šišmiš?
To je funkcionisalo 20 godina u Gotamu. -To je rupa.
Bićeš nam potreban u borbi. -Ne računaj na to, Betmene. -Zašto ne?
Jer ne volim da dolaziš ovde i da mi se petljaš u posao i život.
Atlantiđani mi govore: "Uradi ovo." Sad ti kažeš: "Uradi ono."
Hoću da me ostaviš na miru. -Zašto onda pomažeš ovim ljudima Bogu iza nogu?
Jer možeš tek tako otići? -Pomažem im jer im niko drugi ne pomaže.
Ako hoćeš da ih zaštitiš, moraš sarađivati sa mnom.
Jak čovek je najjači kad je sam. Jesi li nekad to čuo?
To nije izreka. To je suprotno od onoga što je izreka.
Da. To ne znači grešim. -Jesi li čuo za Supermena?
Umro je boreći se uz mene. -Upravo sam to i mislio.
Šta je u tri kutije? -Drevna istorija.
Čovečanstvo topi polarne ledene kape,
uništava ekosistem. Da li su to zaslužili?
Baš me briga ako se podigne nivo okeana. -Šta ako proključaju?
Obučen kao šišmiš. Poludeo si, Bruse Vejne.
To ne znači da grešim.
Kažete da se nikako ne možete opet povezati s tim Akvamenom.
Stavio sam mu lokator u kaput. Otišao je bez njega.
Moguće da to nije bio njegov kaput.
Oni kvadrati, iz Lutorovih beleški.
Mora da su nekakvi kontejneri. -Čega? -Ne znam.
Novca, moći. Nečeg vrednog da se započne rat.
Imali smo sreće s jednom osobom sa spiska tima.
Bari Alen, iz Sentral Sitija. On je totalno van radara.
Mislim da skvotira. Seli se iznenada i često.
Ispari? -Ali ipak posećuje oca u zatvoru.
Zbog ubistva njegove majke. -Isuse.
Mladi Bari je uvek insistirao na nevinosti svog oca.
Ali imao je 9 godina i niko ga nije poslušao. -Imamo nekoga u zatvoru?
Da. Naći ćemo adresu.
A Dajana? -Imate njen broj. -Mogao si je pozvati.
Možda treba da odletim u Paris s ručno pisanom porukom:
"Hoćete li biti Brusova partnerka? Štiklirajte: DA ili NE."
Samo me interesuju njene veštine. -Sigurno je tako. -Možemo li?
Facijalno prepoznavanje na ovoj je malo nepouzdano.
Ali postoji delimično poklapanje.
Viktor Stoun. Količnik inteligencije genijalca,
fudbalska stipendija za Gotamski državni univerzitet.
I preminuo. -Očekivano. Bajke i priče o duhovima.
Nekome nedostaju dani kad su mu najveći problemi
bili eksplozivni pingvini na navijanje?
Jednostavan život.
Ne prepoznajem ovaj svet. -Ne moram ga prepoznavati.
Samo moram da ga spasem.
Došao sam da vidim Henrija Alena. -Potpiši se.
Požuri. Važi?
Imaš neki problem? -Ne. Nema problema.
Bolje i da ga nema.
Znaš kuda da ideš.
Jesu li na recept izdate ili samo pokušavaš da izgledaš pametno?
Jer se suzdržavaš. Vrtiš se u krug.
Radiš 3 posla bez perspektive. Počinješ i četvrti.
Kad nalaziš vremena? -Stvorim vreme.
I sve to samo da platiš diplomu iz krivičnog prava?
Ne želim da razgovaram o tome opet.
Istraga je bila loše vođena. -Daj mi ruku.
Hoću da me saslušaš, Bari, jer mislim ovo.
Hoću da odustaneš od svega toga.
I hoću da prestaneš da dolaziš da me viđaš.
Ja sam ti teret u životu.
Nemoj da si mi to ikad više rekao. Molim te?
Možeš biti šta god poželiš. Ti si briljantan čovek.
Apsolutno najbolji od najboljih. Ne mogu da sedim ovde
i gledam te kako iznuruješ sebe u Sentral Sitiju zbog nekog matorca
koji neće nikud da ode. -Tata, to nije istina. -Isteklo je vreme.
To nije tačno. -Idemo, Alene. Alene!
Hoću da stvoriš sebi budućnost. Življenje u prošlosti...
Stvori sebi budućnost. -Otvori kapiju!
Prepuštam ti laboratoriju, Hauarde. -Pola 12. Rana noć za tebe, Sajlase.
Da. Rana. -Nisam imao prilike da kažem...
Mnogo mi je žao zbog onoga što se desilo. Viktor je bio divno dete.
Hvala.
Viktore. Viktore, nisi zaglavio ovde.
Možeš imati život. Možeš imati više od...
Ako ostaneš ovde opterećujući se... -Obrađujem. Mogu pristupiti svemu.
Ali ne mogu sve to sastaviti. -Još ne.
Ali ako radiš sa mnom, ako imamo motor promena...
Uradio si to nekome drugom, ono što si uradio meni.
Ne. Kutija ostaje skrivena.
Da vidiš šta saznajemo s kriptonskog broda.
Motor promena može se integrisati s njegovom energijom,
pokrene se... -Da li neko zna? -Šta?
U laboratoriji. Da li neko zna da sam živ? -Ja...
Nisam mislio da si spreman za njih da... -Za šta?
Da vide čudovište? -Ti nisi čudovište.
Čudno je što si pomislio da sam mislio na sebe.
Ono što sam uradio...
Ostao sam bez tvoje majke u toj nesreći. Nisam hteo...
Nisam mogao podneti da izgubim sina. -Ali jesi.
Imam jezik u svojoj glavi koji ne govorim.
Nije samo digitalan, vanzemaljski je. Svakog dana, probudim se različit.
Modifikovan. -Kako si...
To nisam mogao uraditi sinoć. Otkako smo imali posetioce s Kriptona,
ljudi čekaju na sledeću vanzemaljsku invaziju.
Sad se moram zapitati jesam li ja to?
Neke promene danas? -Ne, kraljice moja.
Majčina kutija se probudila. Međutim, ništa se nije desilo.
Spavala je hiljade godina, još od prvog razdoblja. Zašto se uopšte probudila?
Amazonke, spremite se!
To je neprijateljski napad!
Nišani!
Stepenvulf.
Majko... Hiljadu godina u egzilu, u potrazi.
Konačno, zoveš me kući. -Neće ti se svideti dobrodošlica.
Mislim da hoće.
Stanite!
U napad!
Okupi legije. -Morate zapečatiti kavez! -Hajde!
Desni bok!
Da... Beži!
Zatvorite kapije!
Bez zaustavljanja.
Imam je! Hajde!
Plemenita kraljice, zašto se borite?
Nakon Jedinstva, pridružićete se mojoj legiji,
i bićete svesni pravednosti moći.
Volećete me.
Svi vi.
Moramo upaliti drevnu vatru za upozorenje.
Ta vatra nije gorela 5.000 godina. Ljudi neće znati šta znači.
Ljudi neće znati...
Ali ona hoće.
Slušaj me, Dajana.
Šta si radila za vikend, Dajana? -Ja?
Ništa zanimljivo. -To nam uvek govoriš.
Šta da kažem? Nisam toliko uzbudljiva. -Amazonski hram...
Ogromna vatra je gorela iza mene, zbunjujući apsolutno sve
od lokalaca, do zvaničnika vlade.
Vatra se mogla videti kilometrima daleko... -Invazija.
Vanzemaljci su oteli mog muža -U lokalnim vestima,
domareva žena imala je jaku poruku za vanzemaljce za koje kaže
da su joj oteli muža. -Moj Hauard je dobar čovek, hranitelj.
A vanzemaljci će ga sondirati? Dođite u Lejkvju
i gurnuću sondu u vašu vanzemaljsku guzicu, vi...
Našla sam malu stan, pored zalogajnice. Odgovara mi.
Kamo sreće da si nešto rekla. -Ne. Kasnila sam s uplatama.
A znaš banke. Skoče kao puma ako ne platiš sve.
Kuća je ionako bila prevelika za mene. Lutala sam okolo kao stari duh.
Mogla sam razgovarati s nekim, ili... -Već si imala s dovoljno toga
da se izboriš. Nemoj dodavati svekrvu na spisak.
Nije da sam ikad bila... -Lejnova.
Ko je tvoj izvor? Aktivista na onom univerzitetu. -To je moj izvor.
Meni su dodelili priču o otmici.
Bilo je studentskih protesta. U svakom slučaju,
mislim da je političke prirode, stoga... Ko je tvoj izvor?
Videćemo da li će ti se javiti na telefon. -Znači, žensko je.
Nije žensko. -Zvuči kao da ti treba da radiš tu priču.
Nisam još spremna.
Srećna sam dok pišem simpatične članke o češljanju mačića. Neko vreme,
bilo mi je teško da se vratim ovde.
Jedva da mogu čitati vesti. Toliko ozlojeđenosti.
Naravno, mislim da je sve to zbog toga što je umro.
Ali pretpostavljam da majka to radi.
Ali nije da ima manje priča za izveštavanje.
A Klark mi je obećao da ćeš doneti kući još jednog Pulicera.
Stvarno? -Da. Jeste.
Rekao je da si bila najžednija mlada žena koju je upoznao.
Najžudnija. -Žudna. Da.
Rekao je da možeš namirisati priču. I to dalje nego što je on može čuti.
Sve priče, imale su smisla.
Nisu bile samo deo slagalice. Bitna je bila istina.
Bitno je bilo da se vidi motor sveta dok se još okretao.
Viktor Stoun... Preminuo.
Taj. Prilično sam siguran da su od toga vanzemaljci poludeli.
Pripremiću nešto za vaše odelo. Neće biti brzo.
Bilo šta samo da imam prednost.
Dao sam milione dolara za bezbednost ove zgrade.
Da. Izgledala je skupo.
Ćao.
Nova igračka? -Prototip transportera.
Poznavala sam čoveka koji je nekad obožavao da upravlja ovim.
Da, trebaće nam nešto više od pilota. Mislim da se napad približava.
Ne približava se, Bruse. Već je ovde.
Zvali su ga Stepenvulf. Kraj svetova.
Živeo je samo da osvaja.
Milioni su pali od njegove oštrice. I opet su ustali kao njegovi parademoni.
Košmarna stvorenja, koja se hrane strahom.
Mislim da sam sreo jednog. Nismo se mirisali. -Ovde u Gotamu?
Svuda su. Traže njegove kutije.
Majčine kutije. -Majčine kutije?
Stepenvulf je uzeo jednu koju je tvoj narod štitio,
te nam ostaju još dve. -Impresionirana sam. -Nemoj biti.
Ne znam šta je u njima. Oružje? Nekakva moć?
Ne sadrže moć.
One su moć. Prenošene s planete na planetu,
Majčine kutije su kombinovane da formiraju Jedinstvo.
Apokaliptičnu moć koja ne samo da uništava svetove,
već ih pretvara u prvobitnu kapiju pakla
Stepenvulfovog rodnog sveta.
Trebalo je da umremo, ali smo formirale vlastito Jedinstvo.
Amazonke, Atlantiđani, sva ljudska plemena, borili su se jedni uz druge.
Ratnici iz legendi.
Saveznici iz drugih svetova.
Čak su i sami bogovi delovali kao jedan.
Polagali su svoje živote da oteraju Stepenvulfa.
Neki kažu da je poludeo zbog sramote prvog povlačenja.
Zakleo se da će se naš savez urušiti.
Da će tama prekriti Zemlju.
I da će se on vratiti kad se to desi.
Ostavljene od strane njega, Majčine kutije su bile preopasne
da budu držane zajedno.
Jedna je data Amazonkama. Druga, Atlantiđanima.
Obe su zapečaćene i čuvane u obezbeđenim tvrđavama.
Kutija ljudi je zakopana u tajnosti,
kako ne bi nijedno pleme došlo u iskušenje
da upotrebi njenu moć nad drugim.
Takva harmonija iz takvog horora. To je zaista bilo doba heroja.
Nešto mi govori da nećemo moći ujediniti družinu.
Atlantiđani su oterani pod more.
A Amazonke na ostrvo koje ne smeju napuštati.
Ne bih računao na plemena ljudi.
Imamo običaj da se ponašamo kao da sat za smak sveta ima dugme za odlaganje.
Koliko dok... -Dani. Najviše.
Stepenvulfova greška prošlog puta bila je što nas je napao.
Hteo je da baci Zemlju na kolena pre nego što nas uništi.
Ovog puta će krenuti na kutije.
Imam lokaciju za jednog našeg regruta.
Bari Alen. -A šta je s onim drugim? Viktorom Stounom?
Nadao sam se da ćeš ga ti pronaći.
Tražimo od ljudi koje ne poznajemo da rizikuju živote. -Znam.
Tako ovo funkcioniše.
Bari Alen. Brus Vejn.
Kažeš to kao da to objašnjava zašto je potpuni stranac u mojoj gajbi,
dok sedi u mraku, u mojoj drugoj najdražoj stolici. -Objasni mi ovo.
Ovo je osoba koja je ista ja, ali koja sigurno nisam ja.
Veoma privlačan Jevrej. Neko ko ti je, šta znam, ukrao džepni časovnik?
Ili prugu? -Znam da poseduješ sposobnosti. Samo ne znam koje su.
Moje posebne veštine uključuju violu, veb dizajn,
koristim znakovni jezik, znakovni jezik gorila.
Tkanina od kvarcnog peska na bazi silicijum-dioksida,
otporna na abraziju. Otporna na toplotu. -Da, takmičim se
u plesu na ledu. -To koriste na spejs šatlu da ga zaštite
da ne izgori pri ulaska u atmosferu.
Takmičim se u veoma zahtevnom plesu na ledu.
Koga god da tražiš, to nisam ja...
Ti si Betmen? -Znači brz si.
To je previše pojednostavljeno. -Pravim tim.
Ljude sa posebnim sposobnostima. Verujem da neprijatelji dolaze.
Stani. Pridružujem se. -Stvarno?
Da. Trebaju mi prijatelji.
Ljudi su teški. Zahtevaju dosta fokusa.
Imaju ritam koji nisam mogao da... Recimo "branč".
Šta je "branč"? Čekaš u redu jedan sat,
za, u osnovi, ručak. Hoću reći, ne znam.
Ljudi su malo spori. -Pokušaću da držim korak.
Mogu li zadržati ovo? To je poput sloja prostorne realnosti
koja čini se manipuliše prostorom i vremenom. Ja to zovem sila brzine.
Zato sagorevam ogromne količine kalorija,
stoga sam ja crna rupa za grickalice. Ja sam "rupa za grickalice".
Koliko ljudi je u ovom specijalnom borbenom timu?
Troje. Uključujući tebe.
Troje? Protiv čega? -Reći ću ti u avionu.
Avionu? Koje su ono tvoje supermoći?
Bogat sam.
Program uvek postane nestabilan kod ovog snimka.
Dajana Prins.
Zašto me Brus Vejn traži?
Znaš ko smo?
Takođe i znam ko si ti.
Jesi li ti Viktor Stoun?
Bio sam.
Moram da razgovaram s tobom. -Razgovaraš.
Ne, licem u lice. Tradicionalna sam.
Zašto bih ti verovao?
Da sam htela da te napadnem, to bih uradila kod jezera.
Izgleda da imate sastanak, gđice Prins.
Bilo je i vreme da ga neko odavde ima.
Licem u lice. Malo sam istraživao.
Ono što tražiš, skriveno je.
Ako dođe ispred kamere, izaziva prenapon.
Obavestiću te. -To nije dovoljno dobro. -Nije dovoljno dobro?
Za tebe. Ne poznajem te.
I ne znam odakle ti darovi. -Darovi?
Niko drugi ne može ono što ti možeš. -Ne, ako su ovo darovi,
zašto onda plaćam za njih? -Trebaš nam, Viktore.
A možda smo i mi tebi potrebni. -Biću dobro i sam.
Govorila sam sebi to dugo vremena.
Izgubila sam nekoga koga sam volela nekad.
Udaljila sam se od svih.
Ali morala sam naučiti da se opet otvorim.
Istina je da još radim na tome. I ako si pristao da se nađemo,
i ti radiš na tome.
Veruj mi, Viktore.
Upomoć! Nešto je došlo s neba.
Molim vas, pomozite mi!
Viski. I jedan za Ahaba tamo.
Palo je s neba. Čuo sam top.
To je bes okeana. -Onda su došla... Čudovišta.
S neba. Pocepali su mi brod.
Čudovišta.
Ide na njegov račun.
Primila si jak udarac. Jesi li dobro?
Konačno. Prvorođeni voljene kraljice Atlane.
Stani.
Molim te.
Poznavala sam je.
Onda ju je jedno od nas znalo. -Kad su se moji roditelji borili u ratovima,
uzela me je pod svoje krilo. -Kakva svetica.
Usuđuješ se da tako govoriš o kraljici Atlani?
Tvoja kraljica me je ostavila na očevom pragu i zaboravila na mene.
Majka te je ostavila da ti spase život.
Ne možeš zamisliti koliko ju je to bolelo.
Koliko ju je to koštalo.
Ali ti nisi bespomoćno dete sad. Njena dužnost bi bila
da prati to čudovište na površinu i zaustavi ga.
Sad, to je tvoja.
Onda će mi trebati nešto od tebe.
Juri! -Ostavi to, nikad neće proraditi.
Vidim, Majko. Vidim zašto si čekala da me pozoveš.
Smrt onog Kriptonca je bacila ovaj bojažljiv svet u veliki užas.
Amazonke. Atlantiđani. Oba plemena stoje, i padaju, sami.
Znam, Majko. Čekala si predugo na Jedinstvo. Znam. Ali hranićeš se.
A moj egzil će se okončati.
Zauzeću svoje mesto među novim bogovima.
Pronađite poslednju. Njena moć će pročistiti ovaj svet.
Za Jedinstvo!
Za Darksajda.
Viktore.
Seronjo! -8 otmica, 6 u Metropolisu, 2 ovde.
Sve žrtve su radile za "STAR Labs".
Napao ih je leteći vampir. Osumnjičeni je bio džinovski šišmiš
s ogromnim očnjacima. -Jedno od njih je bilo malo dete, uplašeno.
Nije htelo ništa da kaže, ali nacrtalo je ovo.
Izgleda kao... -Znam kako izgleda.
Daj, bre. Misliš da se bori protiv kriminalaca 20 godina ovde
a onda ode u Metropolis i otme osmoro ljudi?
Razgovaraću s njim večeras. -Svet je poludeo, Džime. Možda je i on poludeo.
Jesi li našla Kiborga? -Razgovarali smo.
Daj mu vremena. Ti mora da si Bari. Ja sam Dajana.
Ćao, Bari. Ja sam Dajana. To je pogrešno. Sjajno.
Znači ovo je naš tim? -Da. Ovo je naš tim.
Strava. To je Bet-signal. To je tvoj...
Izvinjavam se. To je tvoj signal. To znači da moramo ići sad.
Da. To znači. -Strava.
Koliko vas ima? -Nedovoljno.
Osmoro ljudi je oteto iz ili blizu "STAR Labsa".
Evo potencijalnog izvršioca.
Parademoni. -Dobro...
Demoni mora da su namirisali Majčinu kutiju.
Otimali su ljude da otkriju šta oni znaju.
Znači ovih osmoro su možda još živi. -Devetoro.
Šef "STAR Labsa" je otet takođe. -Došao si.
Znači onda mora da je gnezdo u blizini.
Analizirao sam sva viđenja u Metropolisu, Gotamu.
Nisam uočio nikakav obrazac.
Linije na mapi se ne konvergiraju. -Na kopnu.
Ova vode nazad na ostrvo Brakston, između dva grada.
Gotamska luka. Ovo su ventilacioni kanali,
svi oni vode u tunel iz projekta Metropolis
koji je napušten '29.
Zar stvarno misliš da...
Oni su samo nestali.
To je nepristojno.
Gde smo, Alfrede? -Ostrvo Brakston. Treba da ste...
direktno ispod ventilacionog tornja za tunel.
Pogledajte u levu stranu, treba da vidite stepenice.
Omogućiće vam pristup mašinarnici.
Definiši pristup. -Jedno po jedno.
Most možda neće izdržati.
Samo mi reci istinu. -Molim vas, pustite nas.
Imam porodicu. -Pogrešan odgovor.
Ljudi. Zbog smrada vašeg straha moji vojnici ogladne.
Treba li da ih nahranim? Ti si bio blizu Majčine kutije.
Miris je na tebi... -Molim vas. Imamo porodice.
Zašto mi to svako ponavlja?
Molim vas...
Dobro. Evo o čemu se radi. Plašim se buba, i...
Oružja. I neobično visokih ljudi. I ubistva. Ne mogu da budem ovde.
Stvarno je super, spremni ste za borbu i ostalo, ali...
Da budem iskren, nikad se nisam borio. Ja samo guram ljude i zbrišem.
Spasi jednog. -Jednog?
Spasi jednu osobu. -Koga?
Ne pričaj. Ne bori se. Uđi. Izvuci jednog. -A onda?
Idi.
Dobro.
Beskorisno!
Onda ti.
Gde je moja Majčina kutija? -Pre ću umreti nego da ti kažem.
Konačno, jedan koji ne cmizdri.
Ali vrištaćeš.
Tata. -Viktore.
Ona te je stvorila. Stvorenje haosa.
Ja to tako ne vidim. -Samo je pitanje vremena.
Amazonka!
Dobro. Spasi jednog.
Ova je moja.
Precenjuješ sebe. -Dete...
Moja sekira je još umrljana krvlju tvojih sestara.
Alfrede, treba mi najtkroler. -Mislio sam da ga nikad nećete zatražiti.
Kroler je na putu. Uključujem daljinski mod.
Da li ste dobro? -Na kraju hodnika treba da su stepenice.
Dobro. -Idite! -Nameračio se na motor promena. Njegovu Majčinu kutiju.
Morate ga zadržati podalje od nje.
Odvedi ljude na bezbedno. -Obećaj mi. -Hajde!
Dokrajčite je!
Izvinite, narode. Nisam poneo mač.
Isuse. Visok je.
Znači, imaš krv starih bogova u sebi.
Stari bogovi su umrli.
Ne!
Pazi!
Hvala, Alfrede. Ali ja ću preuzeti odavde. -Poznajem li te?
Primitivna bića.
Ispod čega smo sad?
Gotamske luke.
Svi morate da idete. -Izvedi ga napolje. -Dajana, nema vremena.
Takođe među mojim strahovima je i davljenje. -Odvlačite mi pažnju.
Majka zove.
Dajana, hajde!
Hajde.
Motor promena.
Je li on zbrisao? -Milionska šteta na građevinama. Nisi ispao iz forme.
Ali lepo je videti da se dobro slažeš s ostalima.
Obučen kao šišmiš? Sviđa mi se. -Možda je privremeno.
Zašto si se predomislio?
Stepenvulf. Oteo je Majčinu kutiju iz Atlantide.
Sad mu samo treba poslednja kutija ljudi. -Ako je već nema.
Nema je.
Moramo da bežimo. -Ne. Bezbedniji smo ovde.
Šta će biti kad nam ponestane hrane? -Neko će doći.
Ko će zaboga doći po nas?
Ovo je poput pećine.
Poput Betpećine.
Bari!
Moj otac je to zvao motor promena.
Našli su ga Britanci tokom Prvog svetskog rata. Proučavali su ga,
ali nisu mogli ni da mu odrede starost. Toliko je star.
Bio je sklonjen u stranu, do noći kad je Supermen umro.
Onda je zasjao poput božićne jelke.
Doneli su ga u "STAR Labs", gde ga je moj otac prepoznao
kao perpetualnu energetsku matricu. -To zvuči kul.
Mislio sam da je to poput nuklearne bombe.
Majčina kutija uništava dok stvara.
To je životni ciklus, ali milion puta brži.
Moj otac je mislio da je to bio ključ do neograničene energije.
Nove formule, regeneracija ćelija.
Ali previše je nestalna da se kontroliše.
Upotrebio je to na tebi. -Doživeo sam nesreću.
Trebalo je da umrem. Moj otac je mislio da može upotrebiti Majčinu kutiju
da rekonstruiše uništene delove mene
pomoću nekoliko kibernetičkih poboljšanja.
Umesto toga, napravio je živu mašinu. Možda sam ja jači od svog domaćina.
Previše. Previše života. -Šta imaš na svom uvrnutom umu?
Mišići. Koordinacija. Osnovna ćelijska celost.
Ljudsko biće može apsorbovati samo toliko.
Majčina kutija je dizajnirana da preoblikuje planetu. -Pa?
Pa, šta ako si jači od planete?
Tvoje ćelije su neaktivne, ali ne mogu propasti.
Ako si u provodnom polju, podsticaj iz Majčine kutije...
Mogao bi ga oživeti.
Krtiptonski brod ima amnionsku komoru,
koja bi bila savršena... -Ne. -Dajana. -Bruse, ne.
Ne znamo s kakvom moći imaš posla.
Čak i da postoji delić šanse...
Da bismo mogli oživeti čudovište? Kao što je Lutor uradio?
Imamo tehnologiju koju Lutor nije ni video... -Supermen je mrtav.
Svi želimo da nije. -Ne znamo u kakvom je stanju.
Znamo da ga mi ne možemo oživeti. Ali ovo je nauka van naših granica.
A tome služi nauka. Da se uradi ono što nikad nije urađeno.
Da učini život boljim. -Ili da ga okonča.
Tehnologija je kao i bilo koja druga moć.
Bez razuma, bez srca, ona nas uništava. Rizikuješ živote.
Njihove i možda beskonačno još. -Nemamo vremena za ispitivanja.
Je li rizično? Da. Ali je neophodno. -Zašto? Zbog tvoje krivice?
Bruse, bila sam tamo. Nisi ti ubio Supermena.
U nekom trenutku, čak i ti moraš naučiti da nastaviš dalje.
Da li ti je Stiv Trevor rekao to?
Supermen je bio svetionik čovečanstvu. Zašto nisi ti?
Ti si inspiracija, Dajana. Ne spasavaš samo ljude.
Činiš da vide bolju verziju sebe. Međutim, nisam čuo za tebe,
sve dok te Lutor nije izmamio napolje
tako što je ukrao sliku tvog mrtvog dečka.
Isparila si na ceo vek. Zato nemojmo razgovarati o nastavljanju dalje.
Znaš, ako te ubije, pokrivaćemo je.
Nema nas dovoljno. Svako od nas ima neko svoje ograničenje.
I obećavam vam, Stepenvulfu nije bitna etika.
On pokušava da spali svet. Zaustavićemo ga
tako što ćemo upotrebiti njegovu moć. Ovu moć,
protiv njega.
Slažem se.
Ne sviđa mi se ideja reintegracije s Majčinom kutijom.
Ali odradio sam proračune dok si se ponašao kao seronja,
i postoji velika verovatnoća da ga možemo oživeti.
Da, ali mi mislimo da ga oživimo, u fazonu:
"Jupi! Vratio se!" Ne kao u "Groblju kućnih ljubimaca."
Izgubiš nešto kad umreš. Čak i Supermen.
Možda neće izgubiti svoj um.
Možda hoće svoju dušu. -Za to imam plan za nepredviđene situacije.
Ako se probudi i ti budeš prvo što će videti... Trebaće ti takav plan.
Bilo je zabavno dok nije potrajalo.
Mogla me je zaustaviti. Bukvalno sam je izazivao.
Ne razumem zašto je izazivate.
Moraćemo pojačati signal, da ga prebacimo na zvučnike u betmobilu.
Sad menjate temu. -Imam plan za nepredviđene situacije.
Dajana je bila u pravu za rizik.
Ako plan pođe po zlu, uvešćemo tešku artiljeriju. -Ali to nije...
To je veoma teška artiljerija. Imate tim ovde.
Supermen je mogao okupiti ovaj tim bolje nego ja.
Njegova snaga... -Nije bitno koliko ste jaki.
Ili koje sposobnosti možda imate. -On je bio više čovek nego što sam ja.
Živeo je u ovom svetu. Zaljubio se, zaposlio se.
Uprkos svoj toj moći.
Svetu je potreban Supermen.
A timu je potreban Klark. -A šta Klarku treba?
Možda je spokojan. -Preboleće to.
KLARK DŽOZEF KENT
Mogu uraditi ovo mnogo brže. Samo...
Je li čudno što mi ovo izgleda kao nepoštovanje? -Da.
Siguran si da ne radimo ništa užasno loše
i grozno ovde? -Ne baš.
Zašto onda... -Jer sam video Stepenvulfa izbliza.
Priče koje nam je Dajana ispričala? Verujem u njih.
Ali mi ćemo ga zaustaviti. -To je plan.
To je plan!
Dobro. Nismo spremni za... Rasistički.
Udarila te je munja, zar ne? -Da. To je skraćena verzija.
A ti... -Eksplozija. Probudio sam se u laboratoriji.
Mi smo nesrećni slučajevi. -Da, to smo mi.
Dobro, ne.
Približavamo se kriptonskom brodu. Očekivano vreme dolaska, 30 sekundi.
Ovde sam zbog njega. -Kunem se, nikad ne bih... -Ućuti.
STAR Labs dosije osoblja Rov, Vesli - vojna policija
Dobro. -Dobro. Dobro.
Ovo je čudesno. -Ovo je ludo.
Sad je ludo? -Vi ludaci, bolje bi vam bilo da znate šta radite.
Dobro došli...
Leks Lutor je spržio strujna kola dok je oživljavao svoje stvorenje.
Nema dovoljno napona da aktiviramo Kutiju. -Možda ja to mogu uraditi.
Možda je mogu pokrenuti, ako imam dovoljno mesta,
mogu sprovesti značajnu količinu struje. Možda mogu aktivirati Kutiju,
ako je to ono što i dalje želimo? -Moramo pokušati.
Ovo mora da je kraj puta, stoga sam na poziciji.
Majčina kutija je spremna. Moraš je napuniti čim dodirne tečnost.
Pet. -Pet... -Dajana je u pravu. Ovo je loša ideja.
Četiri. -Četiri. -Tri.
Tri. -Dva.
Dva.
Jedan.
Vratio se.
On nije dobro.
Skenira nas. -Šta?
Arture, opusti se. Adrenalin ti raste. -Jer on nije dobro.
O, ne. Treba li da se poklonimo? Ili da pokažemo stomake?
Viktore? -Viktore, prestani.
Sranje! -Šta to radiš? -Viktore!
To je odbrambeni sistem mog oklopa. -Ne. -Jači je od interfejsa.
Ne mogu ga kontrolisati. -Viktore, ne! -Viktore!
Razmišljaj o nečemu lepom, Viktore.
Kal-El, nemoj!
Zbunjen je, ne zna ko je. -"Groblje kućnih ljubimaca."
Arture, moramo ga obuzdati.
Moj je.
Kal-El, poslednji sine Kriptona, seti se ko si.
Reci mi ko si...
Klark...
Tebe znam.
Molim te ne teraj me da ovo radim.
Alfrede, treba mi teška artiljerija...
Ti si ovo uradio. -Morao sam. -Ne daješ mi da živim.
I ne daješ mi da umrem. -Potreban si svetu.
Ali da li si ti njemu potreban?
Reci mi...
Krvariš li?
Klark.
Klark. Molim te.
Molim te.
Molim te, samo idi.
Važi? Idemo. Da...
Da. Nešto sigurno krvari.
Majčina kutija.
On ima poslednju.
Doveo si nas ovde.
Setio si se.
Ovo je dom.
Lepo mirišeš.
Zar nisam i pre?
Nemoj to da radiš. -Upravo smo razbucani.
A Stepenvulf ima treću kutiju. -Naći ćemo ih.
Ako su kutije blizu jedna druge, postojaće neki prenapon energije.
A Stepenvulf će ih držati negde gde se neće moći registrovati.
Bez interneta, bez satelitskog pokrivanja. -To ograničava potragu.
Nedovoljno. -Ne možeš ih pronaći,
ili možda ne želiš.
Arture. -Da, ono je bio sjajan način da se otarasiš Supermena.
Druže, ne radim ovo namerno. -Da. Jer ne možeš kontrolisati mašinu.
Je li ovo loš trenutak da spomenem svoj šećer u krvi?
Veoma sam gladan...
Viktore, možeš pronaći kutije.
Deliš njihovu energiju. Znam da je zastrašujuće, ali ako potoneš,
obećavam ti da ćemo te izvući.
Samo držite Malog Sirenaša podalje od mene dok radim.
Bari, potraži Alfreda u špajzu. Onda se vrati, poveži se na mrežu.
Svi nek proveravaju tuđi posao. Slušaj,
samo sam hteo, ako možeš da preneseš sugestiju u vodeni...
Znaš... Da li razgovaraš s ribama?
Voda razgovara. -Naravno.
Ako je struja čudna, pokazaću put. -Dobro.
Stani. Dozvoli meni.
Malo je van mesta.
Činilo se da je Klark delio tvoje mišljenje što se tiče njegovog buđenja.
Mogao te je ubiti. -Bio sam spreman da se trampim.
A dovođenje Lois Lejn? -Sećaš li se šta si mi rekla za srce u hangaru?
Kladim se da si mislila da nisam slušao.
Hvala.
Znaš da ne možeš ovo raditi doveka. -Jedva da mogu raditi i sad.
Stepenvulf. To je posao.
To je moj posao. A nisam ga radila.
Reagovala sam. Nisam vodila.
Ono što si rekao za Stiva Trevora... -Nije trebalo da me se tiče. Izvini.
Ti si me forsirao da predvodim tim. Ali zbog vođa ljudi ginu.
Borila sam se... Uvek.
Kad je trebalo. Ali da vodiš, da staneš na čelo
i kažeš ljudima: "Ovo je vredno vašeg života?"
Kad je tvoja krivica...
Svi oni su Stiv Trevor.
Ako preživimo večeras, možeš ostati među senkama zauvek.
Obučena kao šišmiš. Čak mi neće ni smetati.
Ako preživimo noć.
Jesi li dobro?
Doveo si nas ovde, ali jedva da si proveo minut u kući.
Znam. To je...
Samo što sam izašao iz kovčega.
Kako je bilo
vratiti se?
Stresno.
Hoću reći, iskren da budem... Čudno,
na mnogo načina. Ali, uglavnom samo... -Nisam bila jaka.
Nisam...
Bio bi veoma razočaran u mene. Nisam bila...
Lois Lejn, posvećeni reporter. Samo sam...
Nema veze.
Ja sam idiot koji je otišao. Ali sad sam se vratio.
I ispraviću stvari.
Zvala si mamu? -Naravno.
Hvala.
Nadala sam se da će ti trebati duži oporavak.
Zašto? -Jer te sad moram naterati da odeš.
Brus. -Potreban si mu.
Mislim da je u pitanju sudbina sveta. Bio je prilično napet.
Pretpostavljam da mu dugujem uslugu.
Da. Ali nemoj da umreš.
I ja ću dobiti ekskluzivnu priču. -Da, gospođo.
To si stvarno ti? -Stvarno sam ja, mama.
Konačno.
Slava Jedinstvu.
Tri kao jedna.
Slava Majci užasa.
Je li Stepenvulf tamo? -Samo malo.
Izvinjavam se. Pozarnov. Severna Rusija.
Nuklearna centrala. Došlo je do topljenja jezgra pre 30 godina.
Bilo je nekih pokušaja ponovnog naseljavanja u blizini ali teško ide.
Ko bira ovakvo mesto za život?
Ljudi koji nemaju kuda drugde. Ako Zemlja počne da se menja,
njih će prvo dokačiti. -Koliko imamo?
Nekoliko sati. -Transporter neće leteti toliko brzo.
Hoće za mene.
Jedinstvo dovodi sve 3 kutije u savršenu sinhronizaciju.
Njegova moć raste sve dok ne može biti obuzdana.
Ali ako mogu izazvati kašnjenje između kutija,
čak i za nanosekundu, njegova energija će se razliti. Formiraće petlju.
I one će se između sebe hraniti. -To je sve? Samo ćemo ih razdvojiti?
Prosto kao pasulj? -Razdvajanje kutija ipak će izazvati ogroman prenapon.
Ja moram biti tamo. Ali vi treba da razmislite da se sklonite.
Uz tebe smo dok ne bude bilo gotovo. -Iskreno, bićemo mrtvi mnogo pre toga.
I znate šta?
Baš me briga. To je časna smrt. Ali moramo zaustaviti Stepenvulfa.
Nema Supermena. Ti nemaš moći.
Bez uvrede. Ovaj tip možda radi za neprijatelja. Ne znamo.
Ti se saplićeš o svoja stopala i moja.
Ti si božanstvena. I žestoka...
I jaka. I... Znam da smo ratovali s Amazonkama, ali
to je bilo pre mog rođenja. Znate šta? Ne želim da umrem.
Mlad sam. Hoću da radim mnoge stvari. Imam osećaj...
Nisam stvarno prigrlio more a ni kopno. Samotnjak sam čitavog života.
Ali biti deo nečeg većeg, poput ovog...
Možda se plašim jer mi je suđeno da...
Mislim da je to bilo divno.
Pisneš li o ovome, i upoznaćeš svaki škamp kojeg znam.
Ništa nisam čuo nakon, "Svi ćemo umreti."
Nek dođu.
Ja ću uništiti onaj toranj i deaktivirati štit u vidu kupole.
Vi se pobrinite za Stepenvulfa. Ne čekajte me. Samo odradite posao.
Dobro, Alfrede. Spremni smo za emitovanje?
Idu svi vaši omiljeni hitovi.
Hajde, pratite me, prokleti insekti.
Dolaze. Dolaze svi.
Možda nismo dobro razmislili o ovome.
Raščišćava polje. -Neće izdržati 3 minuta.
Onda ih iskoristimo.
Ja ću da predvodim.
Odlaze!
Tata! -Hajde! Svi smesta izlazite!
Kritično oštećenje.
Kučkin sine.
Nema na čemu.
Ovo nije plan. -Ne, gospodine Vejne,
to je tim. -Krivi damu.
Mi smo hteli da te ostavimo, ali ona je insistirala.
Znači tvoj genijalni potez je da umreš? Stvarno si poludeo.
Nisam ja poneo vilu.
Vožnja još nije gotova. -Moj čovek.
Da li je ovo osvajanje? Skrivanje od borbe?
Ne. Svi vi ste moji...
Hvala na prevozu. -Nema na čemu. Možeš li ovo?
Ovi stvorovi nastaviće da dolaze. -Dobro.
Ti budi tehnička podrška, a ja sam zadužen za bube.
Hajde da to odradimo.
To! To je odvratno.
Hvala.
Ovo je...
Ovo je mnogo.
Vidiš li?
U kakvom god središtu da ste, širi se kilometrima.
Sateliti pokazuju da civili idu na istok. Neće preživeti.
Bari... Moraš da odeš u šetnju.
Bože, nadam se da je ovo istok.
Nisi dostojan da pipneš Majku.
Ona je moć. A moć
je jedini zakon.
Svi oni su preslabi da vide istinu. -Pa...
Verujem u istinu. Ali takođe sam veliki obožavalac pravde.
Tako je.
Kriptonče.
Kako da pomognem? -Kupićemo mu malo vremena
tako da može sprečiti onu kutiju da uništi sav život na Zemlji. Nadamo se.
Znao sam da me nisi oživeo jer me gotiviš. -Ja ne...
Civili. -Bari je krenuo... -Previše ih je.
Hajde.
Dobro. Ovo je sigurno istok.
Sporaću. -Izazov prihvaćen.
Ja ću one s desne strane.
U redu je. Drži se.
Dostojevski!
Da li vas ovaj tip i dalje muči?
Supermene! Moramo razdvojiti ova čuda.
Za par sekundi, videćeš njeno otvaranje.
Neka neželjena posledica? -Velika.
Ali mislim da možemo izaći na kraj. -Dobro.
Jer volim da budem živ. -Kao i ja.
Klark.
Povlačim reč. Hoću da umrem.
Čoveče, prsti na nogama me bole.
Ne razumem fiziku kako to da me prsti bole.
Deca. Radim s decom.
Da li ste videli šta se dešava napolju?
Ja sam kraj svetova. Ko ste vi,
da mi prkosite?
Ovaj svet mi s pravom pripada!
Nikad nećete...
Ne! Ovo je nemoguće!
Prepoznaješ li taj smrad?
Strah.
Ne! Ostavite me!
Sklonite se od mene! Naređujem vam!
Ne!
Ne... Pobiću vas!
Sve ću vas pobiti!
Tako je!
Drago mi je što nisam propustio ovo. -I meni.
Da. Sad joj je drago.
Hvala, Bruse. Ne mogu ti se dovoljno zahvaliti za to što si uradio.
Napravio sam grešku. To je sve.
Kako si povratio kuću od banke? -Kupio sam banku.
Celu banku? -To ti je za mene poput refleksa,
ne znam.
Šta je? -To je najgori posao koji možeš dobiti
u kriminalističkoj laboratoriji, ali...
Ovo je samo prvi korak. Dobio sam preporuku od prijatelja.
Ovo je poput pravog posla? -Tako je.
Bravo!
Tama. Najcrnja tama
nije odsustvo svetlosti.
To je ubeđenje da se svetlost nikad neće vratiti.
Mora da ima 45 m. -Mora da ima.
Veliki okrugli sto. Šest stolica.
Tamo. -S prostorom za još više.
S prostorom za još više.
Ali svetlost se uvek vraća, da nam pokaže poznate stvari.
Dom. Porodicu.
I stvari sasvim nove. Ili dugo previdene.
Pokazuje nam nove mogućnosti. I izaziva nas da ih jurimo.
Da. I Džoni Menasko je glavni.
On je odradio posao u Bilbau pre 2 godine. Kao i skladište u Krojdonu.
Belgijanac. -Da. Belgijanac.
Ovog puta, svetlost je obasjala naše heroje. Izašlo je iz senki
da nam kaže da nećemo opet biti sami.
Naša tama je bila duboka, i izgledalo je da je progutala svu nadu.
Ali ovi heroji su bili ovde sve vreme, da nas podsete da je nada stvarna.
Da je možete videti.
Samo morate pogledati...
Gore k nebu.
IMA JOŠ...
Ne mogu ti opisati koliko sam ti zahvalan za ovo.
Sa zadovoljstvom, Bari.
I sam sam radoznao. -Da. I ovo nije takmičenje, znaš?
Pa... Jeste takmičenje.
Ali ne merimo ko je veći muškarčina. -Ali ako pobedim, ispadaš iz tima.
Ne... Ako ja pobedim...
Brus je rekao nešto o tome da nas sve moraš odvesti na "branč"?
To je okrutno. To je izdaja. Pogodilo me je to.
Dobro. Ali ako ja pobedim, mogu svima razglasiti. -Dogovoreno.
Na koju obalu? -Nikad nisam video Tihi okean.
Koji je u tom smeru, jer... Sunce, i ono je...
Preveo: Bambula