- Godmorgen. - Godmorgen, madame.
- Godmorgen. - Hej.
Ny levering. Jeg er sikker på at du fik nogle gode bøger dér.
Fik dig endelig!
Ikke første gang, du har stjålet fra mig, er det, min lille tyv?!
- Hm? Hurtig, tøm dine lommer. - Det gør ondt på mig!
Tøm dine lommer, eller jeg kalder på Stations Inspektøren.
Gør som jeg siger!
Ooh, ooh, ooh, ooh.
Hvad laver du med alt dette?
- Også den anden. - Der er intet i den.
Hvor er Stations Inspektøren?!
Spøgelser.
Har du tegnet disse tegninger?
Hvor har du stjålet den?
- Jeg har ikke stjålet den. - Du er en tyv og en løgner.
- Skrub af med dig. - Giv mig min notesbog!
Det er ikke længere din notesbog!
Det er min notesbog, og jeg gør med den hvad jeg vil! Måske jeg bare brænder den!
- Nej! - Så fortæl mig, hvem der lavede tegningerne!
Skrub af med dig, din lille tyv!
Hvorfor er du her stadig?
- Afsted! - Maximilian, hører du en ugerning?
Tyveri? Korruption? Afsted!
Undskyld, undskyld mig! Ud til siden!
Ud til siden! Fortov!
Flyt jer, flyt jer!
Gå til side!
Hvad?!
- Ah! En ulv!
Flyt jer, flyt jer! Ah!
Værsågod.
Flyt jer!
Stop det barn! Pågrib ham!
Monsieur Frick!
Hej! Gå til side!
Whoa!
- Flyt jer! - Whoa!
- Flyt jer!
- Undskyld mig!
- Sir, flyt Dem!
Forbandelse!
Oh! Nej! Stop toget!
Stop toget! Whoa!
Hjælp! Hjælp! Assistance!
Oh! Stop det, stop toget!
Flyt bagagen! Flyt bagagen!
Ohhh! Oh! Nej!
- Åh, min Gud! Jeg er ked af det
Jeg er ked af det.
Nej, nej, nej. Det var meget, meget dårligt.
Jeg ved du er der.
Hvad er dit navn, knægt?
Hugo. Hugo Cabret.
Hold dig væk fra mig, Hugo Cabret.
Ellers vil jeg tage dig med på Stations inspektørens kontor.
Han vil låse dig inde i sin lille celle,
og du vil aldrig komme ud, du vil aldrig komme i skole,
du vil aldrig blive gift og få dine egne børn
til at tage ting der ikke tilhører dig.
Giv mig min notesbog tilbage.
Jeg tager hjem og brænder din notesbog.
- Du kan ikke brænde min notesbog. - Og hvem kan stoppe mig?
Åh, du ser så kold ud.
Jeg er meget varmt. Han gjorde mig virkelig ked af det.
- Hvem gjorde dig virkelig ked af det? - Den knægt.
Hvem er du?
Din bedstefar stjal min notesbog.
Jeg må se at få det tilbage før han brænder den.
Papa Georges er ikke min bedstefar.
Og han er ikke en tyv. Du er tyven.
Du er intet andet end en ...
en skurk.
- Du bliver nødt til at gå. - Ikke uden min notesbog.
Hvorfor har du så hårdt brug for den?
Det kan jeg ikke fortælle dig.
Er det en hemmelighed?
- Ja. - Åh, godt, jeg elsker hemmeligheder.
- Fortæl mig det med det samme. - Nej.
Tja, hvis du ikke vil fortælle mig det, så er du nødt til at gå.
- Ikke uden min notesbog! - Shh!
Jeg vil få problemer.
Bare gå hjem.
Okay.
Jeg vil sørge for at han ikke brænder din notesbog.
Gå nu.
Hvad er det?
Det kaldes en robot.
En RO ... En robot?
Jeg fandt ham forladt på loftet på museet.
Hvad gør han?
Han er en optrækkelig dukke, ligesom en musik-boks.
Dette er den mest komplicerede jeg nogensinde har set ... endnu.
Ser du, denne her ...
denne her kan skrive.
Det må være lavet i London.
Hvor mor var fra.
Hun var fra Coventry, men hun ... flyttede til London.
Tryllekunstnere brugte maskiner som denne da jeg var dreng.
Nogle gik, nogle dansede, nogle sang.
Men hemmeligheden var altid i urværket.
Huh, se det her.
Kan vi fixe ham?
Åh, jeg ved det ikke, Hugo.
Han er slemt rusten.
Og finde reservedele som passer vil være meget vanskeligt.
Selvfølgelig kan vi fixe ham.
Vi er urmagere, er vi ikke?
Men kun når jeg er færdig mit arbejde i butikken
og på museet,? hmm Forstår du det.
Vi sætter denne tilbage. Hold den bare stille ...
Perfekt.
Du kan se dette? Et andet problem.
Et andet mysterium.
Det gør dig glad.
Mmm. Et nøglehul i form af et hjerte.
Desværre, har vi ikke nøglen.
Jeg fixede gearet og ...
Onkel Claude.
Der var en brand.
Din far er død.
Pak dine ting, hurtigt. Du kommer med mig.
- Hurtigt!
Du vil være min lærling, og du vil bo med mig på stationen.
Og jeg vil lære dig, hvordan man tager sig af urene der.
Disse lejligheder blev bygget for dem som kørte stationen for mange år siden.
Men alle har glemt at de er her.
Din seng er i hjørnet, derovre.
Se nu at få noget søvn. Vi starter arbejdet kl. 5:00.
Åh ...
- Hvad med skolen? - Du er færdig med skolen!
Der vil ikke være tid til det når du er i disse bygninger.
Hugo, uden mig, ville du være på børnehjemmet.
Ah, tiden ...
- Min tid er ... 60 sekunder i et minut.
Tres minutter i en time.
Tid er alt.
Alt.
Ah, tid, tid, tid ...
OK.
Åh, hej.
- Jeg tænkte bare ...
- ... temmelig fin joke.
- Ah, ah, ah!
Åh, åh!
Stop det! Nej, Schatzi! Stop det!
- Oh! - Nej, nej, nej, nej!
Kom tilbage!
Bliv stående! Han er bare en lille lille hund.
Vær forsigtig! Du har trådt på ham!
Gør ham ikke fortræd!
- Godmorgen! - Morgen, skat.
Hej, hvordan har du det?
God morgen, sir. Kan jeg hjælpe dig med noget?
Jeg tager dem.
Jeg tænkte, jeg kunne træffe dig i dag.
Jeg har brug for min notesbog.
Hvorfor har du så hårdt brug for den?
For at hjælpe mig ...
med at fixe noget.
Gå din vej.
Gå nu bare væk.
Vent! Hey!
- Undskyld, Jeg. .. - jeg så.
- Græder du? - Nej.
Stå stille.
Hør nu, der er intet galt med at græde.
Sydney Carton græder. Og Heathcliff, også.
- I bøgerne, græder de hele tiden. - Jeg kan gøre det.
Jeg har brug for at tale med dig. Det er temmelig vigtigt, men ...
men ikke her. Vi er ...
for udsatte her.
- Kom. - Hvor skal vi hen?
Bare til det mest vidunderlige sted på jorden.
Det er Neverland og Oz og ... Treasure Island alt sammen i et.
- Godmorgen, Monsieur Labisse.
Ah, Isabelle.
Må jeg præsentere for Dem Monsieur Hugo Cabret,
en meget gammel og kær ven.
Monsieur Cabret.
Hej.
Nå, tak for det.
Jeg tror, ​​jeg er blevet forelsket i David Copperfield. Fotografiet?
- Bagerste hjørne, venstre, øverste hylde. - Tak.
Hør her, hvad er så vigtigt?
Papa Georges har stadig din notesbog.
Han brændte den ikke. Det var bare for at narre.
- Hvorfor? Det ved jeg ikke.
Alt jeg ved er at den notesbog gjorde ham meget vred.
Og han og Mama Jeanne var sent oppe mens de snakkede om den.
Jo, ser du, jeg tror, ​​han græd.
Hvorfor hjælper du mig?
Fordi dette kan være et eventyr.
Og jeg har aldrig oplevet et før ...
udover i bøgerne, altså
Og jeg synes, vi skal være meget ...
hemmelige.
OK.
Forresten, er mit navn Isabelle. Vil du have en bog?
Monsieur Labisse lader mig låne dem, og jeg er sikker på at jeg kunne låne en til dig.
Nej.
Kan du ikke lide bøger?
Nej .. Nej, jeg kan.
Min far og jeg plejede at læse Jules Verne sammen.
Nå, kom nu.
Hvordan får jeg min notesbog tilbage?
Joh, jeg tror, ​​du skal stille dig op foran ham.
Og fortæl ham ikke, at vi talte sammen.
Jeg vil hjælpe dig, hvis jeg kan.
Vær standhaftig.
Gå din vej.
Fix den.
Jeg sagde, fix den.
Jeg ved, du har stjålet ting fra butikken.
Du kan lige så godt bruge dem du har ikke stjålet endnu.
Giv mig min notesbog.
Du har lidt af et talent.
Men du bliver nødt til at bevise, at der er mere i dig end at være en tyv.
- Du kan tjene din notesbog. - Hvordan?
Kom til butikken hver dag.
Jeg vil beslutte, hvor længe du skal arbejde for hver ting, du stjal.
Og det vil være op til mig at beslutte, hvornår ...
du har tjent din notesbog, hvis nogensinde.
- Jeg har allerede et job. - "Tyv" er ikke et job, knægt.
Jeg har et andet job. Men jeg kommer, når jeg kan.
Du begynder i morgen. Gå så din vej.
Jeg vil begynde nu.
Ikke den der, den anden.
Er det dit kort?
Hvor er det?
- Lille mand.
- Ah!
Hvor er dine ansvarlige voksne? Svar mig!
- Har ikke nogen. - Har du nogen forældre?
- Nej! - Fremragende.
Det er lige til børnehjemmet med dig, er det ikke?
Hvad lavede du da du kiggede i den mands flaske?
Var det din ... Var det din flaske?!
og var det din papirpose?
Var det din papirpose? Det står helt klart ...
Ja, Gustave Dasté her. Ja, Officer, endnu en forældreløs.
Um, ulovligt ophold og tyveri denne gang.
Hans hånd var nede i en papirpose med det forsæt
- at fjerne posens indhold.
Formålet med hans tyveri? Et wienerbrød.
Vær stille!
Hold ... Hold op med at snøfte, dit lille kræ,
- Med dine beskidte lille næver.
Nej, selvfølgelig talte jeg ikke til dig.
Jeg har kun den højeste respekt for dig. Vær nu venlig.
Nej, det var ikke en kommentar om din hustru.
- Det er absurd.
Jeg har ikke hørt nogen af ​​disse rygter. Nej, jeg var ikke klar over det.
Nå, jeg er sikker på at hun vil vende tilbage.
- Kom nu, dit lille skadedyr.
Så her er den lille wienerbrøds tyv, øh?
- Dette er den ene. - Hvem er en lille strudel tyv så?
Undskyld for det med din kone.
Hvad synes du jeg skal gøre ved hende?
- Hvad? Med hvad? - Hun forlader mig.
- Oy!
- Hey! Kom! - Godt forsøgt.
Gå nu, kom derind!
- Tror du, det er mit? - Hvad?
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre. Hun venter et barn, du ved.
- Selvfølgelig er det dit? - Hvis ellers skulle det være?
Selvfølgelig er det dit. Hvornår er sidste gang du havde noget at gøre med hende?
- Uh ... - Noget tidspunkt sidste år?
- Nej, det tror jeg ikke. - Meget mistænksomt, så.
Hvis du skulle se hende, så ...
Oh. Er du sikker på du vil have hende tilbage?
Åh, ja, ja. Jeg elsker hende meget højt.
Klar? En, to, tre!
- Perfekt.
Robin Hood. Jeg så denne film.
Med Douglas Fairbanks. Så du den?
Jeg har aldrig set en film.
- Hvad? - Er det ikke forfærdeligt?
Du har aldrig set en film? Aldrig nogensinde?
Papa Georges vil ikke give mig lov.
- Han er meget striks med det. - Jeg elsker film.
Min far tog mig altid med på min fødselsdag.
Hugo ...
er din far død?
Jeg vil helst ikke at tale om det.
Isabelle ...
vil du have et eventyr?
Vi kunne få problemer.
Det er hvordan du ved, det er et eventyr.
- Hvordan kom i to rotter ind her?!
Kom!
Og jeg vil ikke se jer her igen!
Hvorfor vil Papa Georges ikke lade dig gå i biografen?
Det ved jeg ikke. Han sagde det aldrig.
Jeg vil vædde på mine forældre ville have givet mig lov.
Hvad skete der med dem?
De døde ... da jeg var en baby.
Men Papa Georges og Mama Jeanne, er mine gudfadere,
så de tog sig af mig.
De er meget rare, med alt, undtagen biografen.
Min far tog mig med i biografen hele tiden.
Han fortalte mig om den første han nogensinde så.
Han gik ind i et mørkt rum, og på en hvid skærm,
han så en raket flyve ind i øjet på manden i månen.
- Den gik lige ind - Virkelig?
Han sagde, at det var ligesom at se sine drømme midt på dagen.
Biografen var vores særlige sted ...
hvor vi kunne gå og se noget og ...
så savnede vi ikke min mor så meget.
Du tænker meget på ham, gør du ikke?
Hele tiden.
Hugo, øh ... hvor bor du?
Der.
Min onkel lærte mig hvordan man passer urene.
Så jeg bliver bare ved med at gøre det.
Måske han kommer tilbage en dag, men jeg tvivler på det.
Er du ikke bange for at nogen vil finde ud af?
Ikke så længe urene holdes i gang og ingen ser mig.
- Optræd naturligt. - Hvad?
Bare bliv ved med at gå. Optræd naturligt.
Hvordan skal jeg optræde nu?
I to, stop!
Kom her.
Goddag, monsieur. - Hvor er jeres forældre?
Jeg arbejder hos min Papa Georges i legetøjsbutikken.
Du har sikkert set mig der før.
Og dette er min fætter fra landet. Hugo
Du bliver nødt til at tilgive ham.
Han er ganske ... enfoldig. Dum, virkelig.
Stakkel.
Det ser ud til Maximilian ikke kan lide dit udseende, lille mand.
Han bliver forstyrret af din fysiognomi.
Han bliver ked af at se dit ansigt.
Hvorfor kan han ikke lide dit ansigt?
Eh?
Nå, måske kan han lugte min kat. 347 00:44:48,477 ---> 00:44:50,571 - Kat? - Ja.
Christina Rossetti er hendes navn, efter forfatterinden.
Vil du have mig til at recitere?
Mit hjerte er som en sangfugl
Hvis rede er i vandet faldet
Mit hjerte er som et æbletræ
Hvis grene er bøjet af tungt frugt ...
Okay, okay. Jeg kender resten.
Det er nok poesi for i dag.
Jeg elsker poesi, især de digte af Chris ... tina.
- Rossetti. - Hun er ... ja.
Hun er en af ​​mine favoritter. Jeg ved det er Rossetti.
Jeg elsker poesi, bare ... ikke her på stationen.
Vi er her for at enten komme på tog eller stå af dem.
Eller arbejde i forskellige butikker, er det forstået?
- Ja, sir. - Se dig for.
Gå nu, gå.
Klodset?
Nu, da jeg lige har reddet dit liv,
hvad så om at lade mig se dit skjulte tilholdssted?
- Mit hvad? - Hvor du bor, i bygningen.
Jeg er nødt til at gå nu. Jeg har ting at gøre.
Hold op!
Du har set mit hus. Er det ikke på tide, at jeg så dit?
Efter alt, er jeg din eneste ven.
Du er ikke min eneste ven.
At være gådefuld klæder dig virkelig ikke.
- Hvad er du ude på? - Jeg bliver nødt til at gå.
Jeg skulle aldrig have forladt stationen til at begynde med.
Hugo!
- Hvor har du den fra? - Kommer ikke dig ved.
- Jeg har brug for den. - Til hvad?
Jeg har bare brug for den.
Ikke medmindre ...
Ikke medmindre du fortælle mig hvorfor.
Kom.
Det er glimrende. Jeg føler ligesom Jean Valjean.
Åh, det er superlativ.
Hvad er det?
Det er en robot.
Min far var ved at fixe den ... før han døde.
Hvorfor skulle min nøgle passe ind i din fars maskine?
Han ser trist ud.
Jeg tror, ​​han bare venter.
På hvad?
På at arbejde igen.
At gøre, hvad han er lavet til at skulle gøre.
Hvad sker der, når du trækker ham op?
Det ved jeg ikke.
Hvad er der galt?
Jeg ved det lyder dumt ...
men jeg tror, ​​det vil være en besked fra min far.
Hvad for en idiot, at tro jeg kunne fixe den.
- Hugo ... - Det er gået i stykker!
Det vil altid være gået i stykker!
- Se ...
Hugo, hør nu her, det behøver ikke at være sådan.
- Du kan fixe det. - Du ...
Du forstår det ikke.
Jeg troede ...
at hvis jeg kunne fixe den, så ville jeg ikke være så alene.
Hugo!
Hugo, se! Se, den ikke færdig. Den er ikke færdig!
Den skrive ikke ...
den tegner.
Det er den film min far så.
Georges Méliès?
Det er Papa Georges navn.
Hvorfor skulle din fars robot underskrive med Papa Georges navn?
Det ved jeg ikke.
Tak.
Det var en besked fra min far.
Og nu vi er nødt til at regne det ud.
Kom.
- Kom nu. - Isabelle?
Mama Jeanne, vi ... Vi er nødt til at tale med dig.
Det er Hugo Cabret.
God aften, frue.
Meget gode manerer ... for en tyv.
Jeg er ikke en tyv.
Hvad sker der, Isabelle?
Åh, ja, det er en forfærdeligt lang historie fyldt med omsvøb,
men kan du huske for flere uger siden, da ...
Vent!
Mama?
Åh, børn.
Hvad har du gjort? Hvor fik du det?
Du kalder mig en løgner.
Nej, barn.
En mekanisk mand tegnede det.
Har du ham?
Min far fandt ham på et museum.
Ingen ville have ham.
Vi fikserede den.
Nej, men den havde brug for min ...
min nøgle.
- Nøglen jeg gav dig. - Nej, nej, mor, han ...
Nej, nej, du tager dette væk. Kan ikke ribbe op fortiden nu.
Uanset hvad der sker, lader du ikke Papa Georges se det.
- Fortæl os, hvad der foregår. - Ud! Det kommer ikke dig ved.
I skal begge to glemme dette.
Min far og jeg, vi arbejdede hårdt på at fixe den.
Det er alt jeg har tilbage af ham.
Jeg har brug for at vide, hvad det betyder.
Vær nu venlig.
Der er ting du er for ung til at forstå.
Du bør ikke kende til sådan en sorg endnu.
- Det er Papa Georges. - Han kan ikke vide, du er her.
Stille!
Nu skal I bare tie stille. Jeg vil finde en måde at få ham ud af lejligheden.
Ikke en lyd fra nogen af ​​jer.
Hun kiggede på våbenskjoldet.
Jeg har allerede søgt efter det, da jeg ledte efter din notesbog.
Jeg kigger igen. Du står vagt.
Glimrende.
- Hvor er Fizzie? - Du har lige gårt forbi hende.
Ikke på trappen? Så du ikke hende, da du gik forbi?
- Nej. - Nej? Nå, øh ...
Se.
Vi er nødt til at undersøge.
Lad mig. Jeg er højere.
- Bank på det. - OK.
Tilbage fra de døde.
Stop. Stop, Georges.
- Stop det! Dette er din skyld! - Min skyld?!
Hvad er jeg?
Intet andet end en fattig købmand! Et ødelagt optrækkeligt legetøj.
Jeg stolede dig.
Dette er, hvordan du takker mig.
Du er grusom.
Grusom.
Jeg kommer tilbage.
OK.
Tak ...
for biografturen i dag. Det ...
Det var en gave.
Beklager, Jeg. ..
Kender denne udgave?
Min far og jeg plejede at læse den sammen.
Hmm.
Den er beregnet til ... min gudsøn.
Men nu synes jeg den er beregnet ...
til dig,. Monsieur Cabret
Kan jeg få en kop mere?
Brygger stadig. Snart færdig.
Mokkakop, som alt andet, skal ske i rette øjeblik.
Hvis vi kun vidste, hvornår det øjeblik var.
Åh, Gustave vær frygtløs.
Sig goddag til hende.
Kom nu, giv mig dit bedste smil.
Dit bedste smil.
Det er smukt.
Strålende!
Tak.
- Åh. - Mademoiselle Lisette.
Et meget elskværdigt godaften til Dem.
- Monsieur Inspektør. - Hmm, ja.
Hmm, ja.
Det er de dejlige posies, de her.
Tak.
Ja, de er fra Gourdon.
De kom ind med nattoget, så de er helt friske.
Ah, Gourdon.
Det er et dejligt område.
Hårdført.
Vejret ... køerne og sådan en muh'en.
Perfekt formede yvere.
Ja.
Dufter ... Dufter de?
Dufter blomsterne?
Åh, øh ... ja, lidt. De er ... Vær så god.
Ser De, jeg blev såret i krigen, og det vil aldrig heles.
God aften, Mademoiselle.
Jeg mistede min bror.
Hvor?
Verdun.
God aften, Monsieur Inspektør.
Meget god aften, Mademoiselle Lisette.
Film Academy bibliotek.
Undskyld mig?
Film Academy bibliotek.
Du finder alt hvad du behøver at vide om film der.
andet niveau, fjerde række, afsnit tre ...
og, ja, øverste hylde.
The Invention of Dreams ...
af René Tabard ...
Historien om de første film.
"I 1895, en af ​​de allerførste film, der nogensinde vist "
blev kaldt Et tog ankommer til stationen,
"som intet havde andet end et tog, der kører ind på stationen. "
"" Da toget kom brusende over skærmen,
skreg publikum, fordi de troede, de
- "var i fare for at blive kørt over."
"Ingen havde nogensinde set noget lignende før. "
"" Hvad der begyndte som en lille nyhed, voksede hurtigt til noget mere
da de første filmskabere opdagede
"de kunne bruge det nye medie til at fortælle historier. "
Wow.
"Filmskaberen Georges Méliès ..."
var en af ​​de første til at indse, at ...
film havde magten ...
"... til at fange drømme."
"Den store pioner som tidligt lavede film døde i løbet af ... "
"... Den store krig."
Døde?
- Under den store krig? - Er du interesseret i Méliès?
Uh ...
Ja.
Det er tilladt.
Er det?
Han er min gudfar, ser du.
Og meget levende, tak skal du have.
Men det er ikke muligt.
Jeg kan forsikre Dem, sir ...
det er sandt.
Hvorfor skulle jeg tro dig?
Fordi ...
Fordi det er sandt.
Méliès i live?
Shh!
Følg med mig.
Din gudfar er en af mine passioner.
Han var en stor filmskaber.
Her er han på arbejde i sit studie.
Og dette er en håndtegning fra hans scener.
Her er det store mystiske krystal ur
lavet af hans mentor, Robert-Houdin.
Og dette ... er et af hans faktiske kameraer.
- Var han en tryllekunstner? - Ja. Han begyndte på scenen.
Hvordan begynde han at lave film?
Det er der ingen der rigtigt ved.
Se hvor glad han er.
Professor Tabard, vil du måske ...
gerne møde ham?
Åh ... men ser du, jeg har mødt ham.
Min bror arbejdede som tømrer og byggede kulisser for Méliès.
En dag tog han mig med, så jeg kunne besøge studiet.
Det var som ... noget ud af en drøm.
Hele bygningen var lavet af glas.
I virkeligheden var dette for at få hele sollyset ind, som var nødvendigt for at filme,
men i mine øjne, var det intet mindre end ...
et fortryllet slot.
et palads lavet af glas.
Vi har brug for mere lys!
- Få lamellerne åbnet. - Åbn luftspjældet, tak! Mere!
Ryd sættet, tak! Alle undtagen aktørerne.
Kun skuespillere på sættet, tak. Ryd sættet!
Hvorfor gør vi det igen?
Der var en hummer foran en havfrue.
OK, hvis det sker igen, så råb "blokeret".
Hvis det er klart, giv mig et "klar".
Hvis du nogensinde har spekuleret på hvor dine drømme kommer fra ...
se dig omkring.
Det er her, de blev lavet.
Mine damer og herrer, solen er ved at gå ned!
Ridderne på plads, hummere i position.
Havfruer i stilling. Action!
Alt i alt, lavede han over 500 film.
Han var fænomenalt populær i sin tid.
Men ... hvorfor stoppede han?
Indtil i dag, troede jeg at han døde i krigen ...
som så mange andre.
Kunne vi se nogle af hans film?
Jeg ville ønske du kunne.
Men tiden har ikke været venlig mod gamle film.
Dette er den eneste som vi kender til, der overlevede.
Ud af flere hundrede, een.
Og stadigvæk ...
er det et mesterværk.
Vi må se at få Tabard til at vise Papa Georges filmen.
Så vil han se, han er ikke glemt.
Skulle jeg ikke fortælle Mama Jeanne det?
Nej, jeg synes, det burde være en overraskelse, som et magisk trick.
Vi er nødt til at have noget ... pompøst.
Pompøst.
Godt gået!
Monsieur Claude?
Shh.
Er du deroppe?
Monsieur Claude, var det dig?
Hold styr på dine nøgler, din kejtede drønnert!
Du kan godt holde fast i en flaske, kan du ikke?
Er du beruset?
Chateauxed, er vi? Shicker? Er du fuld?
Han besvimede.
Han besvimede, gjorde han ikke?
Din oppustede klovn!
Kunne have gjort et barn fortræd.
Hvad har vi her?
Jules Verne. Ja, sandelig.
- Ikke ukendt i Frankrig. - En af vores fineste.
Meget gode plader.
Monsieur Labisse gav mig en bog den anden aften.
Han har altid gjort det, sendt bøger til et godt hjem.
Det er, hvad han kalder det.
Han har virkelig ...
et formål.
Hvad mener du?
Alting har et formål, selv maskiner.
Ure fortæller tiden og tog tager dig steder hen.
De gør, hvad de er beregnet til at gøre.
Ligesom Monsieur Labisse.
Måske er det derfor at ødelagte maskiner gør mig så trist.
De kan ikke gøre, hvad de er beregnet til at gøre.
Måske er det samme med mennesker.
Hvis du mister dit formål, er det som om du er ødelagt.
Ligesom Papa Georges.
Måske vi kan ordne ham.
Er det dit formål, at istandsætte ting?
Det ved jeg ikke.
Det er hvad min far gjorde.
Jeg spekulerer på, hvad mit formål er.
Jeg ved det ikke.
Måske hvis jeg havde kendt mine forældre ...
ville jeg vide det.
Følg med mig.
Lige efter min far døde, ville jeg komme meget heroppe.
Jeg forestillede mig, at hele verden var en stor maskine.
Maskiner kommer aldrig med reservedele, som du ved.
De kommer altid med det nødvendige, de behøver.
Så jeg tænkte på, hvis hele verden var en stor maskine ...
så kunne jeg ikke være en reservedel.
Jeg var nødt til at være her af en eller anden grund.
Og det betyder, at du også er nødt til at være her af en eller anden grund.
Kom tilbage.
Jeg vil bringe Tabard i morgen aften kl 7:00.
Du må ikke sige noget.
Er du sikker på dette?
Ikke rigtig.
Men jeg tror, ​​det er den eneste måde at ...
få ham fixet.
Hej. Hvordan var din dag '?
Dreng på sporet! Der er en dreng på sporet!
Kom af vejen! Der er en dreng!
- Sluk for det!
Kom af vejen! Flyt jer! Kom nu!
- Ud!
Ahh!
Pas på!
Morgen.
Ja, han er ansat her. Stor, besynderlig mand.
I Seinen?
Død? Er du sikker?
Nej, han har ingen ... ingen slægtninge.
Tak, jeg vil ... Jeg vil samle hans ejendele.
Tak så meget.
Hvis han er død ...
hvem har så trukket urene op?
Godaften. - Denne vej, sir.
Jeg vil få fat i det.
Nå, sikken overraskelse. Kom ind, kom ind
Isabelle, hvad er meningen med ​​dette?
Vær sød ikke at være gal, Mama.
Den unge mand er ikke velkommen her.
Vi fandt ud af, hvem Papa Georges er.
Jeg. .. Jeg undskylder meget, madame. Jeg troede, De havde forventet os.
Jeg vil gå med det samme og vende tilbage på Deres anmodning.
Vær sød at tale sagte.
Min mand sover. Han har ikke haft det godt siden ...
Nej, Mama. Mama, vær sød, få dem ikke til at gå.
Jeg- Jeg ønsker ikke at være påtrængende, Madame Méliès,
men hvis dette skal være den eneste gang vi mødes,
så, lad mig udtrykke mig
den dybeste taknemmelighed jeg skylder din mand.
Da jeg var dreng, så jeg alle hans film.
De inspirerede mig.
Deres mand er en meget stor kunstner.
Åh, jeg er så glad for at
du kan huske min mands film med en sådan forkærlighed.
Men ... han er så skrøbelig nu.
Det gør ham kun ondt at huske fortiden.
Så vil vi tage afsted, madame.
Og jeg håber De vil tilgive mig for at sige ...
De er ligeså smuk i dag som De var i filmene.
Mama? - Var du med i filmene?
Hun optrådte i næsten alle hans film.
- Var du en skuespiller? - Nå, jeg. ..
Det var lang tid siden, børn. Det var ...
Det var anden tid. Jeg, øh ... jeg. ..
Nå, jeg var en anden person.
Vil De gerne møde hende igen?
Vi har en film.
En af Georges film?
Det er ikke muligt. De er alle væk.
Må vi vise Dem?
Vær så venlig. - Åh, ja, tak, Mama. Vær nu sød.
Vær bare hurtig med det.
Du var en skuespiller, en rigtig biograf skuespiller!
- Det er utroligt romantisk, Mama. - Det var ikke sådan.
Vi var ikke filmstjerner som dem de har i dag.
Men vi havde det sjovt.
Madame Méliès?
Den er i farver!
Men selvfølgelig. Vi har tonet filmen.
Vi farvelagde den i hånden, billede for billede.
Mama, det er dig!
Ja.
Åh, smukke.
Du var smuk.
Det er hun stadig.
Jeg ville kunne genkende lyden af en film projektor overalt.
Georges ...
du har prøvet at glemme fortiden rigtigt længe.
Det har ikke bragt dig andet end ulykkelighed, hmm?
Måske er det tid til at prøve at huske.
Vil du vide det?
Ja.
Ligesom du ...
elskede jeg at ordne tingene.
Jeg startede ud som en tryllekunstner.
Mama Jeanne var min assistent.
Vi havde meget success, må jeg sige. Vi havde endda vores eget teater.
Men jeg fiflede altid med maskiner.
Jeg havde mit eget værksted på teatret, hvor jeg kunne opfinde nye illusioner.
Engang, byggede jeg enda en arbejdede robot.
Åh, han ... var en særlig skat.
Jeg lagde mit hjerte og sjæl ind i ham
Så en nat, Mama Jeanne og jeg
besøgte et omrejsende cirkus.
Vi gik forbi nole af teltene da jeg bemærkede noget.
Noget mærkeligt. Noget vidunderligt.
Det vil skræmme dig!
Sir, madame, indenfor har vi levende billeder! Kom og se!
Brødrene Lumière havde opfundet filmene.
Jeg blev forelsket i deres opfindelse. Hvordan kunne jeg ikke være en del af det?
Det var som ... Det var som en ny form for magi.
Jeg bad Brødrene Lumière om at sælge mig et kamera, men de nægtede.
Ser du, de var overbeviste om at filmen kun var en forbigående dille
og de så ingen fremtid i det, eller sådan sagde de.
I sidste ende, byggede jeg mit eget kamera
bruge tiloversblevne stykker fra robotten.
Jeg måtte bare at være en del af dette nye vidunder.
Vi risikerede alt. Og vi solgte teater og alt, hvad vi havde
så vi kunne bygge vores eget filmstudie.
Fremragende.
Kameraer, er vi klar?
Og så begyndte det store eventyr .
Kun skuespillere på sættet, tak! Ryd sættet!
Sig på dig, se på dig! Elsker denne form, Mel.
Det er et hårdt arbejde, men, ok?
jeg skrev, designede, insturerede, og spillede
i hundredvis af film.
Jeg er klar.
Åh, det var godt, det var godt, ja, ja.
Det føltes godt, det føltes godt. På rullen? På røgen?
Stop, stop, stop. Jeg så det.
Giv mig to minutter. Det var godt indtil det.
Benny '? Jeg skal have en snak.
Opdater. Nulstil dragen.
Benny, tal til mig.
Hvis du trækker lidt hårdere ned i rebet i venstre side,
kommer hovedet højere op, som vil blive bedre ...
- Under maven! - Jeg ser det.
Fremragende, fremragende, fremragende.
Koreografien var virkelig god indtil der. Tak, mine herrer.
- Første positioner! - Tilbage, første positioner!
Action!
Fremragende, fremragende. Indstilling tilbage.
Og ind for at dræbe, riddere. Ind for at dræbe!
Kom da, og så, angrib!
Stikkende, jagende, og kast jer!
Godt.
Godt, godt. Godt, riddere. Klar til angrebet.
Og ... riddere!
Tre, to, en, frys!
Skeletter, det er fantastisk. Du kan gå.
Pyroteknikere ind, tak. Riddere, I skal ikke bevæge jer.
Frys. Frys, alle. Vent til mit "Action."
Tre, to, en, action!
Magiske tricks og illusioner blev min specialitet.
Verden af ​​fantasien.
Min smukke kone var min muse, min stjerne.
Og vi kunne ikke have været lykkeligere.
Action!
Vi troede, aldrig det ville ende.
Hvordan kunne det?
Men så kom krigen.
- og ungdom og håb var ved at slutte .
Verden ikke havde tid for magiske tricks og filmforestillinger.
De hjemvendte soldater, havde set så meget af virkeligheden,
kedede sig af mine film.
Smagen havde ændret sig, men jeg havde ikke ændret mig med dem.
Ingen ønskede mine film længere.
Til sidst ku. .. kunne jeg ikke betale skuespillerne ...
eller holde forretningen kørende, og ...
og så faldt mit fortryllede slot til ruin.
Alt var tabt.
En nat i bitter fortvivlelse,
brændte jeg alle mine gamle kulisser og kostumer.
Jeg blev tvunget til at sælge mine film til en virksomhed
som smeltede dem om til kemikalier.
Disse kemikalier blev anvendt til at lave skohæle.
Med de få penge jeg havde fra at sælge mine film, købte jeg legetøjsbutikken ...
og der er jeg blevet.
Det eneste, jeg ikke kunne få mig selv til at ødelægge
var min elskede robot.
Så jeg gav ham til et museum, håbede på han ville finde et hjem.
Men han blev aldrig udstillet. Og så brændte museet.
Det hele er væk nu. Alt hvad jeg nogensinde lavede.
Intet, andet end aske og falmede strimler af celluloid.
Mit liv har lært mig en ting, Hugo,
og ikke det jeg troede det ville være.
Lykkelige slutninger sker kun i filmene.
Jeg er straks tilbage.
Stop det! Nej, nej! Du må ikke skræmme Monsieur Frick.
Schatzi, hvad er det har han fået? Hvad har han fået?
Oh, du godeste. Oh, du godeste.
Så du det?
Vær tapper. Min tapre soldat.
Oh! Monsieur Frick, jeg er forrundret!
- God aften. - Ah, hej.
Der er sket en foruroligende udvikling.
- Hvad er det? - De kender Monsieur Claude?
- Mm-hmm. - Han er blevet fundet død.
- Nej. - Monsieur Claude!
Derfor vil han ikke længere være ansat her til at passe urene.
Du har fået en lille ven. Se!
- Åh, hej. - Hej.
- Monsieur Claude er død.
Hvad? Hvorfor?
Hvad skete der med ham?
De fandt hans lig i Seinen.
Det har ligget dernede i mange måneder, så det ud til.
Kan ikke sige jeg er overrasket.
Han var en drukkenbolt af den højeste rang.
- Nå, ja, han var en drukkenbolt. - Skrid.
- Åh, det vil jeg ikke sige. - Jo, han var en drukkenbolt!
Skrup af! Skrid!
Han kunne have drukket hele Seinen.
- Vær søde, gå væk! Gå! Shh.
- Hold det!
- Lad mig gå! Lad mig gå! - Troede du at ​​du kunne slippe fra mig?
- Gustave, vis du har et hjerte! - Vær nu sød, hjælp mig!
Vær nu venlig. - Nej.
Han har undermineret denne station alt for længe.
Kom så!
- Hvad har drengen gjort? - Lad mig gå!
- Er du glad nu, knægt?! - Gør ikke det!
Forlade ikke mit kontor.
Du forstår det ikke, Jeg bliver nødt til at gå.
Du går ingen steder indtil dine forældre er fundet.
Jeg har ikke nogen!
Så er det lige til børnehjemmet med dig.
Du vil lære en ting eller to der. Jeg gjorde det helt sikkert.
Hvordan man følger ordrer. Hvordan man holder sig for sig selv.
Hvordan man overlever uden en familie.
Fordi du ikke har brug for en. Du behøver ikke en familie.
Politi hovedkvarter, 7. arrondissement?
Ja, det er mig igen. En forældreløs mere.
Har været en travl uge.
Åh, ulovligt ophold, tyveri, fifleri, smide affald, bliver stillet i gabestokken,
går omkring, leger. Det er irrelevant.
Tag og kom og hent ham.
Alligevel, hvordan har du det?
Åh, hun kom tilbage?
Åh, du tror, ​​det er dit? Fremragende.
Nå, jeg formoder du vil finde ud af det om syv måneder.
Undskyld mig. Oh, i marts? Jeg vil prøve at komme.
Jeg. .. Jeg plejer ikke at planlægge så langt fremad.
Er du sikker?
Nå, åh, det er meget smigrende.
Jeg ved ikke rigtig, om det er passende for mig at være gudfa ...
Oh! Sir, bliv lige hængende!
Maximilian!
Flyt dig!
Flyt dig til side! Kom af vejen!
Maximilian, find ham!
Du kan ikke undslippe mig!
Der er ingen steder at gemme sig deroppe, knægt!
307, 308, 309 ...
Maximilian, han er væk den anden vej. Kom så!
Du!
Gå ikke i vejen for mig!
Der fik jeg dig!
- Oof!
Nej! Oh!
Der er en dreng! Sluk! Der er en dreng på sporet!
Kom nu af vejen!
Gå tilbage! Flyt til siden! Gå tilbage!
Hvad tænkter du på? Er du såret?
- Kome så!
Stå til side. Forsigtig.
Vi vil lade børnehjemmet tage sig af dig.
- Nej, jeg ikke hører hjemme der! - Hvor hører du så til?
Et barn hører til et eller andet sted.
Lyt til mig, tak! Hør nu her, lyt til mig!
Du forstår ikke. Du er nødt til at lade mig gå.
Jeg forstår ikke hvorfor min far døde.
Hvorfor jeg er alene.
Dette er min eneste chance ...
for at arbejde.
Du skulle forstå!
Jeg gør!
Jeg gør.
Monsieur ...
dette barn tilhører mig.
Jeg er ked af. Han er i stykker.
Nej, han er ikke.
Han fungerede perfekt.
Ærede gæster, jeg er stolt af
at byde jer velkommen til denne Gala
fejring af Georges Méliès liv og arbejde!
I mange år, blev de fleste af hans film anset for at være gået tabt.
Faktisk, troede Monsieur Méliès det selv.
Men vi begyndte en eftersøgning.
Vi kiggede gennem hvælvinger, gennem private samlinger,
lader og katakombere.
Vores arbejde blev belønnet med gamle negativer,
kasser med print samt trunke fyldt med rådnende film,
som vi var istand til at redde.
Vi har nu over 80 film af Georges Méliès.
Og i aften, disse films skaber,
og det nyeste medlem af Film Academy fakultetet,
er her for at dele dem med jer.
Bravo!
Mine damer og herrer ...
Jeg. ..
Jeg står her foran jer i aften ...
på grund af en meget modig ung mand ...
der så en ødelagt maskine ...
og mod alle odds, satte han den i stand.
Det var den venligste magiske trick ...
jeg nogensinde har set.
Og nu, mine venner,
Jeg henvender mig til jer alle i aften som I virkelig er:
Troldmænd, havfruer ...
rejsende, eventyrere ... tryllekunstnere.
Kom og drøm med mig.
Ja, I kan starte med thaumatrope, Zoetrope og praxinoscope.
Enhver undersøgelse af historien om filmen må begynde med ...
Poppy'? De hule piktogrammer på ...
- Niaux. - Niaux.
Om hunde socialisering.
Ikke hunde romantik?
Åh, Monsieur Frick, jeg ser der er en perle i din østers?
Drengen designet det. Det knirker overhovedet ikke.
Glem ikke at smile, skat.
Tja, hvilken et? Jeg har styr på tre af dem.
Bekymre dig ikke. Jeg er en fuldt fungerende mand nu. Er jeg ikke, kære?
Tryk på stakken. Og det er op, det er op, det er op ... Det er der!
- Er det dit kort? - Det er mit kort.
Engang for længe siden, mødte jeg en dreng ved navn Hugo Cabret.
Han boede på en togstation.
"Hvorfor boede han på en togstation?" kan du godt spørge.
Det er virkelig, hvad denne bog kommer til at handle om.
Den handler om, hvordan denne enestående unge mand
søgte så meget for at finde en hemmelig besked fra sin far ...
og hvordan dette budskab oplyste hans vej.
Hele vejen hjem.