Питър Динклидж
Лена Хийди
Мишел Фиърли
Ейдън Гилън
Кит Харингтън и др.
Музика: Рамин Диуади
По "Песен за огън и лед" на Джордж Мартин
ИГРА НА ТРОНОВЕ
Превод и субтитри: JediAndrey@ http://subs. sab. bz
Махайте се всичките.
Копелето душеше където не трябва.
Искам теб и хората ти да се махнат.
И си поправи грешката.
Чакай навън. Веднага!
Лорд - командире. - Остави ни.
Какво си направил?
Проследих го. Той занесе едно пеленаче в гората.
Какво те засяга това? - Не разбирате.
Убива всички момченца.
Знаете.
Диваците служат на по-жестоки богове от нашите.
Момченцата са дара на Крастър.
Дар? Той убива децата си. Това чудовище!
Това чудовище често е границата между живота и смъртта за нас.
Както и за чичо ти.
Имаме други битки за водене.
Харесва ли ти, или не, хора като Крастър ни трябват.
Аз... видях го.
Видях...
Нещо взе това дете.
Каквото и да е било това, ще го видиш отново.
Сега ми приготви коня. Тръгваме рано сутринта.
Не го губи пак.
Джили.
Тръгвате си.
Исках да ти дам нещо.
Беше на майка ми.
Не мога да го взема. - Моля те.
Искам да го вземеш.
Майка ми шиеше с него.
Седях до нея, докато шиеше, а аз й четях.
Баща ми каза да спра, когато научи.
Това е единственото нещо, което имам от нея.
Даде ми го, преди да тръгна за Вала.
Не трябва да го хвърляш. - Не го хвърлям.
Давам го на теб.
Пази ми го.
Докато се върна.
Ходор. - Ходор!
Събуди Бран, време е за уроците му.
Всяка нощ се повтаря.
Ходя и бягам, но...
Не съм... аз.
Бягам през гората на боговете, помирисвам земята,
усещам вкуса на кръвта от плячката, която съм убил. Вия.
Баба Нан разказваше приказки за магически хора,
които живеели в елени, птици, вълци...
Точно така, Бран - приказки. - И тя ме е лъгала?
Не съществуват? - Може би в миналото.
Но в момента не съществуват, заедно с още много други неща.
Това са сънища, Бран, нищо повече.
Не, моите сънища са различни. Моите сънища са истински.
Сънувах, че баща ми умира. Рикон също.
Ами всички сънища, които не са се сбъднали?
Ето.
Тази брънка е направена от валирианска стомана.
Един на сто майстери има такава във веригата си.
Означава, че съм изучавал върховните мистерии.
Всички, които ги изучават, пробват да правят заклинания.
И аз се опитвах. Бях млад.
А кое момче тайно не желае да има скрити сили,
които да направят скучния му живот специален?
Но накрая, след всички усилия, получих същия резултат
като много други преди мен. Хайде.
Магията може би е била движеща сила в света.
Но вече не е.
Драконите са мъртви, гигантите са мъртви.
Горските чеда са забравени.
Лорас! Планински рай!
Предавам се.
Добра битка. Приближи се.
Изправи се и махни шлема си.
Надминавате обещанията на баща си, милейди.
И преди са надвивали сир Лорас, но не така.
Брат ми се би храбро за теб.
Да, кралице моя.
Но може да има само един шампион.
Бриен Тартска, поискайте каквото искате.
Ще го осъществя, ако мога.
Ваша милост, моля да ми окажете честта да съм в гвардията ви.
Да бъда един от седемте, да положа живота си пред вас
и да ви пазя от нещастия.
Готово. Изправете се, Бриен от кралската гвардия.
Ваша милост, представям ви лейди Старк
пратена като пратеник от сина си.
Лорд на Зимен хребет и крал на Севера.
Лейди Кейтлин, радвам се да ви видя.
Представям ви жена си, Марджери Тирел.
Приветстваме ви тук, лейди Старк. Съжалявам за загубата ви.
Много сте мила. - Милейди,
кълна се, че Ланистърови ще платят за убийството на мъжа ви.
Когато превзема Кралски чертог, ще ви донеса главата на Джофри.
Ще се радвам справедливостта да възтържествува, милорд.
Ваша милост. И се коленичи, преди да се говори с краля.
Няма нужда. Лейди Старк е наш скъп гост.
Синът ви нападна ли Тивин Ланистър?
Не присъствам на военните съвети. И да присъствах,
не бих споделила плановете на сина си.
Ако иска съюз, да дойде, да не се крие зад полите на майка си.
Синът ми води война, не си играе на война.
Не се безпокойте, милейди. Войната ни едва започва.
Ваша милост. - Как е кракът ти?
По-добре. Конете не осъзнават размера си.
Мъдро.
Командвам 100 хиляди души. Силата на Бурен край и Достъпа.
Всички ли са млади и дръзки като Рицаря на цветята?
За вас е игра, нали? Съжалявам ги.
Защо? - Защото не ще трае дълго.
Те са рицари на лятото, а зимата иде.
Бриен, отведи лейди Кейтлин до палатката й.
Уморена е от пътуването. - Да, Ваша милост.
Да се върна ли после? - Не.
Ще се моля. Сам.
Последвайте ме, милейди.
Днес се бихте смело, лейди Бриен.
Бих се за краля си. Скоро ще се бия за него на бойното поле.
Ще умра за него, ако трябва.
И, моля ви, без "лейди". Не съм дама.
Какво правиш тук? - Живея тук.
Сърдит ли си ми, братко? - Лъжлива кучка!
Не съм виновна, че не ме позна.
Как мога да те позная?
Последно като те видях... приличаше на дебело момченце.
И ти беше дебело момченце, но те познах.
Защо не ми каза? - Исках да разбера какъв си.
И разбрах.
Време е да чуете плана.
Татко. - Татко.
Вълчето е отишло на юг с цялата армия на Севера.
Докато си играе с лъвовете, Северът плаче за грабеж.
Железнородните ще сеят хаос както преди
по целия северен бряг. Ще разпрострем кралството си
из полетата до Шийката и всичко нагоре е наше.
Всички крепости ще паднат. Зимен хребет може да държи година,
но на кой му пука? Останалото ще е наше -
гори, полета и замъци.
Яра, ще вземеш 30 кораба и ще атакуваш Дълбоки лес.
Винаги съм искала замък. - Аз какво ще правя?
Ще вземеш един кораб и ще тарашиш селата из Камен бряг.
Един кораб? На нея даваш 30, а на мен един?!
"Морска кучка" ще ти приляга добре.
Ще се бия с рибари? - Внимавай с мрежите им.
Татко, бил съм се с Роб Старк. Познавам хората му.
Няма да даде Севера лесно. - Ще се усетят твърде късно.
Ти какво знаеш, жено? Аз съм боец...
Братята ти бяха бойци и умряха от ръцете на тези,
които така яростно защитаваш.
Не защитавам никого. Чудя се не е ли мъдро да почакаме.
Защо да тръгваме срещу евентуален съюзник?
Ако ги нападнем, може да ни убият. Но ако се съюзим с тях,
ще ни дадат Скалата на Кастърли. - Какъв е девизът ни?
Девизът ни?
"Не молим, а правим. "
Ние сме железнородни. Не сме поданици. Не сме роби.
Не орем полета и не копаем в мина.
Взимаме това, което е наше.
Вълците са те направили слаб.
Държиш се все едно съм искал да отида.
Ти ми предаде на тях, ако помниш.
Когато прегъна коляно пред Баратеон, когато те смазаха.
Тогава взе ли своето?
Ти ме предаде на тях!
Предаде сина си! Последния си син!
Предаде ме сякаш бях никому непотребно псе!
А сега ме проклинаш, защото се върнах.
Искаш татко да се подчини на другото ти семейство?
Нямам друго семейство. - Тъй ли?
Направи избор, Теон. Бързо.
Корабите ни ще отплават и без теб.
Не ме пускаш да изляза оттук... - Тихо.
Мислиш, че баща ти ще ме чуе ли?
Той е на 500 километра оттук!
Не искам да стоиш само тук.
Мога да те заведа в кухните.
Само временно.
Всеки, опитвал яденето ми, е казвал колко добра курва съм.
Няма да готвиш. Ще си миячка.
Какво е това?
Миячка на чинии. - Миячка на чинии?
Ще мия съдове? Така ли иска да ме види лъвът ми?
Лъвът ти иска да те види жива. Дойдохме на опасно място.
Сестра ми иска да ме нарани. Ще търси всякаква слабост.
Не може да научи за теб. - Аз съм слабост?
Това е комплимент, милейди. - Как да си слабост е комплимент?
Езикът тук е малко сложен. - Твърде тъпа съм да разбера.
Тъпата чужденка.
Не съм миячка на чинии.
Кога Джофри и Санса ще се оженят? - Скоро, когато войната свърши.
Мама каза, че ще имам една рокля за церемонията и друга за пира.
Но твоята ще е с цвят на слонова кост, защото си булка.
Принцесата ти каза нещо. - Извинете ме, Ваша милост.
Сигурна съм, че роклята ти ще е красива. Броя дните
до края на битките, когато ще мога да се обрека на краля пред боговете.
Джофри ще убие ли брата на Санса?
Може би.
Искаш ли да го убие?
Не, не мисля.
И да го убие, Санса ще изпълни дълга си.
Нали, гълъбче?
Заповядайте.
Коя ти си? - Шае, милейди. Прислужничката ви.
Не знаех, че ми трябва прислужничка.
Не си от тук. - Не.
Какво правиш? - Чакам да ми кажете какво да правя.
Не трябва да ти казвам нищо, а сама да го правиш.
Кое? - Да ми сменяш чаршафите,
да ми переш дрехите, да изпразваш нощното гърне, да ме решеш.
Не. - Казахте...
Не сега.
Нощното ви гърне е празно. - Изчисти масата.
Била ли си прислужничка досега? - Да.
На кого? - Лейди Зуриф.
Лейди Зуриф. - Няма такава в този град.
Не е от този град. - Не знам за обичаите в него,
но в този град прислужничките прислужват дамите, не обратното.
Нямам време да отговарям на милион въпроси и да те уча на работата ти.
Искате ли да напусна?
Само ми среши косата.
Слава на боговете. Не съм срал от шест дена.
И аз съм имал подобен проблем, милорд.
Тежестта на властта често има подобен нежелан ефект.
Две капки, разтворени във вода, всеки ден.
Радвам се така начетен и мъдър човек като вас да е на моя страна.
Заповядайте. - Благодаря, милорд.
Мога да ви имам доверие, нали? - Разбира се, милорд.
Сега са смутни времена, а короната търси нови съюзи.
А такива съюзи често се скрепват с брак.
Брак?
Да.
Доверявам тези планове на съвета, но не на кралицата.
Не трябва да се меси в дела, които ще решат бъдещето ни.
Залогът е голям. - Да, така е.
Ще бъда тих като мъртвец.
Опитвам се да сключа съюз с дома Мартел от Дорн.
Принцеса Мирцела ще се омъжи за най-младия им син
и така ще спечелим верността им и армиите им.
Да пратим Мирцела в Дорн?
Помнете, кралицата не трябва да знае.
"Кралицата не трябва да знае. " Обичам разговори, които почват така.
Искам да омъжа принцеса Мирцела за Теон Грейджой.
Теон Грейджой? Простете, милорд, но как?
Той беше повереник в Зимен хребет. Бие се за Роб Старк.
Бащата на Теон мрази Старките и ще го убеди да дойде на наша страна.
Грейджой ще унищожи северняците отвътре и ще ползваме корабите му.
Но помнете, не казвайте на никого.
Какво да не казвам?
Ще омъжа Мирцела за Робин Арин от Долината.
Лиза не ме харесва.
Но с обещанието за кралска сватба ще забрави миналото.
Тя ви прати в затвор. Искаше да ви екзекутира.
И предлагате принцеса на сина й?
За хора като нас стари вражди са пречка, нали?
И искате аз да ходатайствам за това?
Кой друг?
Мога да изпея тази песен на Лиза, ако искам.
Какво ще получа аз?
Благодарността на вестеросци за края на войната,
любовта на краля за присъединяването на Долината...
И Харънхъл. - Харънхъл е прокълнат.
Не ви мислех за суеверен. Разрушете го и го постройте пак.
Ще станете владетел на Речните земи.
Ще съм един от най-влиятелните лордове.
Ще сте послужили добре на семейството ми.
Джанос Слинт също. И на него дадохте Харънхъл.
Но му го отнехте.
Трябвате ми за Лиза Арин. Джанос Слинт не ми трябваше.
Решено е, нали?
Добре.
Помнете... - Кралицата не трябва да научи.
Сигурно боли.
Какво?
Какво има?
Член на Кралската гвардия? Сякаш не бях унижен достатъчно.
Бриен е много способен воин.
И се е посветила на мен.
Ревнуваш. - Ревнувам?
От Бриен Хубавицата? Не ме разсмивай.
Ще ти се реванширам. - Не, Ваша милост.
Не тази вечер.
Още един Тирел е жаден за внимание. Не спечели баща ми
и армията му с чар.
Васалите ти ти се подиграват зад гърба.
Булките не остават девствени след сватбата.
И Марджери е девствена? - Така се води.
Да я доведа ли?
Предупреждавам те, че изпих доста вино.
Имате това право, все пак сте крал.
Изглеждаш много добре. - Благодаря, Ваша милост.
Чудесна рокля. - Мислите ли?
Не знам как ми стои по-добре.
Така...
...или така.
Със сигурност не ти трябва.
Но някои казват, че най-желаната красота
е най-скритата...
Сигурно е от виното. - Нека...
Съжалявам...
Искате ли да помогне брат ми?
Какво? - Ще започнете с него.
Няма да има нищо против. Или да се обърна все едно съм него.
Не знам за какво говориш.
Няма нужда да играем игрички.
Лъжите ще ви трябват в двора.
Враговете ви не искат да сме заедно.
Искат да ни разделят. А ще ги спрем най-сигурно,
ако сложите сина си в утробата ми.
Ще пробваме по-късно.
Вие решете как го искате - с мен или с мен и Лорас.
Постъпете както трябва.
Вие сте крал.
Чудовище такова! Мирцела е единствената ми дъщеря.
Искаш да я продадеш като курва? - Мирцела е принцеса.
Родена е за това. - Няма да я пратиш в Дорн,
както пратиха мен на Робърт. - В Дорн е най-безопасно за нея.
Луд ли си? Мартелови ни мразят. - Затова трябва да ги прелъстим.
Трябват ни за войната, която синът ти почна.
Тя ще бъде заложник. - Гостенка.
Няма да ти се размине. Мислиш, че писмото от татко те защитава.
Нед Старк също имаше писмо.
Свършено е, Церсей. - Не!
Не можеш да го спреш. - Не!
Ами ако Кралски чертог падне?
Искаш ли да постъпят с Мирцела така, както с децата на Таргариен?
Главата й ще е на кол до твоята. - Вън!
Теон от дома Грейджой,
от днес ще вярваш ли само в Бога удавник?
Да. - Коленичи.
Нека Теон, твоят раб, бъде прероден от морето както теб.
Благослови го със сол.
Благослови го с камък.
Благослови го със стомана.
Което е мъртво, никога не ще умре. - Което е мъртво, никога не ще умре,
но възкръсва отново, по-здраво и силно. Стани.
Не обичам да ме правят на глупак, джудже.
Ако дадеш Мирцела на Мартел, не може и на Арин, нали?
Не. Съжалявам за това.
И Харънхъл - и това отпада, нали?
Да. Съжалявам и за това.
Не ме замесвай в следващата си лъжа. - Жалко.
Щяхте да сте централната фигура в следващата ми лъжа.
Брат ми гние в северен затвор. Искам да го освободят.
Тук идвате вие. - Роб няма да пусне Кралеубиеца.
Не, но майка му може би.
Искате ли пак да видите скъпата Кейт?
Намерихте ли го? - Да, има компания.
Старият плъх. Не искам да го прекъсвам.
Искаш. - Да, искам.
Какво означава това? Не, моля ви.
Разочаровате ме, Велик майстер. - Аз съм ви верен слуга.
Толкова верен, че казахте на кралицата за плановете ми.
Не! Никога! Това не е вярно, кълна се!
Не съм бил аз. Варис.
Бил е Паяка Варис.
На Варис казах, че ще дам Мирцела на Грейджой.
На Кутрето казах, че ще дам Мирцела на Арин.
На никого не казах, че ще я пращам в Дорн.
Само на вас. - Евнухът има шпиони навсякъде.
Отрежете му члена и го дайте на козите.
Тука няма кози, получовек. - Измислете нещо.
Откога сте шпионин за сестра ми? - Всичко направих за дома Ланистър.
Питайте баща си. Винаги съм му бил слуга,
още от времето на Лудия крал.
Не харесвам брадата му. - Какво?
Не...
Колко Ръце предадохте? Едард Старк? Джон Арин?
Лорд Арин знаеше. Знаеше истината за кралицата.
И той искаше да каже на крал Робърт.
И го отровихте? - Не!
Но сте го оставили да умре!
Винаги съм служил на Ланистърови. - Пъхнете го в черна килия.
Не... Моля ви. Не ми го причинявайте!
За проблемите.
Ще се зарадвате, че общата ни приятелка е добре при лейди Санса.
Добре. Най-накрая добра идея.
Изглежда, че великият майстер се е озовал в черна килия.
Добре изиграно, милорд.
Аз да се тревожа ли? Джанос Слинт, Пицел...
Малкият съвет се смалява с всеки изминал ден.
Съветът не е служи добре на предишните Ръце.
Не искам да следвам Нед Старк в гроба.
Властта е интересно нещо, милорд.
Обичате ли гатанки? - Ще чуя гатанка ли?
Трима влиятелни мъже седят в стая. Крал, свещеник и богаташ.
Между тях стои обикновен наемник. Всеки един му нарежда
да убие другите двама. Кой ще живее и кой ще умре?
Зависи от наемника.
Дали? Няма корона, злато или закрила от боговете.
Има меч - живота и смъртта. - Ако управляват мечоносците,
защо се преструваме, че властта е у краля? Когато Нед Старк умря,
кой беше отговорен за това? Джофри? Екзекуторът?
Или нещо друго? - Реших, че не обичам гатанки.
Властта е там, където човек вярва, че се намира.
Тя е фокус, сянка върху стената.
И много малък човек е способен да хвърли много голяма сянка.
Трябва да спиш. Утре ще ходим дълго.
50 километра, ако не завали.
Не мога да заспя.
Не обичам вкуса му.
Не пиеш виното заради вкуса му, ако трябва да съм честен.
Какво?
Как спиш ти?
Предполагам, както другите хора. - Но си виждал неща,
ужасни неща.
Виждал съм и красиви неща, но не толкова много.
Как спиш, когато...
Когато тези неща са в главата ти?
Не видя онова.
Уверих се да не го видиш. - Все ги виждам да стоят горе.
Всички те...
...да стоят там.
Джофри...,
...кралицата...
...и сестра ми.
С теб имаме нещо общо.
Знаеш ли какво? Да съм бил малко по-голям от теб.
Видях да убиват брат ми точно на стълбището ни.
Убиецът не беше голям злодей. Уилем се казваше.
Избяга, преди да се усетим.
Аз само си стоях така, гледах как брат ми умира.
Но много странно, че не мога да си представя лицето на брат ми.
Но Уилем - той беше хубавец.
Имаше хубави бели зъби, сини очи,
вдлъбната брадичка, каквото момичетата харесват.
Мислех за него, докато работех,
докато пиех, докато серях.
Стигнах до там, че казвах името му, преди да си легна.
Уилем...
Почти като молитва.
И един ден
Уилем се върна на кон в града.
Зарових брадвата толкова надълбоко в черепа му,
че го погребваха с нея.
Конят му ме отведе до Вала и оттогава съм надянал черното.
Това ще ти помогне да заспиш, а?
Ставайте, мързеливи кучи синове!
Въоръжете се!
Ставай. - И двамата стойте настрана.
Не се страхувам... - Стойте настрана.
Ако стане зле, бягайте. Чувате ли ме?
Бягайте на север и не се обръщайте.
Навън едни искат да ви изчукат мъртви!
Вън, бързо!
Вън!
Отвори клетката!
Къде е копелето, врано? - Имаме доста копелета. Кой пита?
Сир Амори Лоч, знаменосец на Тивин Ланистър.
Градската стража поиска помощ. Хвърлете оръжията в името на краля.
И кой крал е това? - Последен шанс.
В името на крал Джофри, хвърлете оръжията.
Не мисля, че ще го направя. - Така да бъде.
Мразя арбалетите. Зареждат се бавно.
Момче, ела тук!
Прекрасно момче, помогни ни!
Помогни ни!
Човек ще се бие. Освободи ни!
Дай ми я.
Сложете ги в каруцата. - Тук има още.
Какво имаме тук?
Не!
Чудесно иглено острие.
Може да си изчистя зъбите с него.
Предавам се!
Съберете оцелелите.
Ще ги заведем в Харънхъл. - Чухте го. Идвате с нас.
Предавам се!
Помощ!
Нещо с крака ти ли, момче? - Виж го!
Можеш ли да вървиш? - Не, ще трябва да ме носите.
Добре.
Да го носим, вика.
Търсим копелето Джендри.
Предайте го или ще ви извадя очите.
Искате Джендри?
Вече го убихте.
Обичаше този шлем.
JediAndrey@ Translator's Heaven 2011
http://subs. sab. bz