IGRA PRESTOLA
Opet nosiš crni plašt. -Poslali su me da pregovaram s tobom.
Izgleda da mi se moje poverenje obilo o glavu.
To mi se već događalo. Nadao sam se da je tvoja odanost iskrena
kad si nam se zakleo, Džone Snežni. Zaista jesam.
Polušaka mi je naredio da ti se pridružim
i u Crni zamak vratim informacije. Rekao je da ga ubijem
da bi mi poverovao. Bio sam odan.
Njemu i zavetima Noćne straže. -Svim zavetima?
Nije bila dovoljna da te preobrati, a?
A da ti preobratiš nju? -Zarila je tri strele u mene dok sam bežao.
Video si je opet u Crnom zamku? -Jesam. -I?
Mrtva je.
Tvojih ruku delo? -Ne.
Pićemo u njeno ime.
Od svih načina na koje bih te ubio, otrov bi bio poslednji.
Igrit. -Igrit.
To nije vino. -Nije. To je pravo severnjačko piće, Džone Snežni.
Bili ste dobri. Žestoko ste se borili.
Ubili ste neke od naših najjačih ljudi.
Jedan naš džin je ušao u vaš tunel i nije izašao. Moćni Mag.
Mrtav je. Ubio je mog prijatelja Grena.
Bio im je kralj. Poslednji od loze koja seže pre Prvih ljudi.
Gren je došao s farme.
Mag i Gren. -Gren i Mag.
Kulbak, mogu li da te zamolim da nam doneseš hranu?
Mislim da naš gost već neko vreme nije jeo.
Dakle, došao si da se nagodiš? -Okrenite vojsku i vratite se kući.
I ti i i ja znamo da vam nedostaje strela, ulja i ljudi.
Koliko vas je ostalo? 50?
Već sam rekao Tormundu i Orelu da imamo preko 1000.
Pokazao sam vam sve što imam, svih 100.000 ljudi.
A šta ste vi uradili? Pucali ste svime što imate. Nije bilo mnogo.
Čim sam to video, poslao sam 400 ljudi da se popnu na Zid.
Na nebranjeni deo 5 liga zapadno. Mnogi će umreti pri usponu,
ali većina će ih se popeti do kraja dana.
Iskren sam s tobom. To je više nego što si ti ikad uradio za mene.
Moji ljudi su dovoljno krvarili. Nismo došli da osvajamo,
nego da se sakrijemo iza vašeg Zida. Kao vi.
Treba nam vaš tunel. Obojica znamo da zima dolazi
i ako moji ne budu s južne strane Zida kad dođe,
svi ćemo završiti gore nego mrtvi. Želiš da se nagodiš sa mnom?
Evo šta nudim. Vrati se, otvori nam kapiju
i kunem se da niko više neće umreti.
Ako odbiješ, pobićemo sve u Crnom zamku.
Zato si ovde.
Verovatno bi to uradio pre nego što bi te bilo ko sprečio.
Ubili bi te. Sporo. Ali to si znao kad si dolazio.
Jesi li sposoban za to, Džone Snežni?
Da ubiješ čoveka u njegovom šatoru nakon što ti je ponudio mir?
Zar je Noćna straža takva? Jesi li ti takav?
Jahači!
Napadate nas? -Ne. Kao što si rekao, nemamo ljudi!
Držite liniju! Ka meni!
Predajte se!
Rekao sam da je moj narod dovoljno krvario i mislio sam to!
Ti si Kralj-S-One-Strane-Zida?
Znaš li ko sam ja? -Nisam imao tu čast. -Ovo je Stanis Barateon,
zakoniti kralj Sedam kraljevstava.
Nismo tamo i niste obučeni za ovo vreme.
Običaj je kleknuti kada se predajete kralju.
Mi ne klečimo. -Do noći ću baciti hiljade tvojih ljudi u lance,
a nemam gde da ih smestim i hranim. Nisam došao da koljem pse.
Njihova sudbina zavisi od njihovog kralja. -Svejedno. Mi ne klečimo.
Odvedite ih.
Šta brat Noćne straže radi kod Divljana?
Pregovaram sa Kraljem-S-One-Strane Zida.
Obraćaš se zakonitom kralju. Obraćaj mu se sa "veličanstvo".
Znam da je kralj. Moj otac je umro za njega.
Zovem se Džon Snežni, Vaše veličanstvo. Ja sam sin Neda Starka.
Otac ti je bio častan čovek. -Bio je, veličanstvo.
Šta bi on uradio s njim?
Bio sam zarobljenik ovog čoveka. Mogao je da me muči ili ubije.
Ali mi je poštedeo život. Moj otac bi ga zarobio i saslušao ga.
Dobro onda. Vodite ga.
Vaše veličanstvo... Da je moj otac video stvari koje sam ja video,
rekao bi vam i da spalite mrtve pre sumraka. Sve.
Predložio bih makovo mleko da mu olakša bol, ali ništa ne oseća.
Prokleti Martelovi. -Čini se da je uzrok otrov mantikore.
Mantikora zvana Mrtvačka glava. -Čitao sam o njoj. Grozan otrov.
Obično je mantarijanski.
Ništa se ne može učiniti. -Može.
Mogu li da pitam šta smerate? -Spašavam ga.
Veličanstvo, voleo bih da nije tako, ali ser Gregoru nema pomoći.
Ovaj čovek nije ni meštar, a kamoli Veliki meštar.
I bolje, jer nijedan meštar ne bi znao da ga spasi.
Zbog takve arogancije je izbačen iz Citadele.
Njegova znatiželja je proglašena opasnom i neprirodnom.
Smatram da su imali pravo. -Možete da idete, Veliki meštre.
Vaše veličanstvo, ali ovo je moja laboratorija. -Više nije. -Ali...
Možete da ga spasite? -Teško je reći, veličanstvo.
Ali ako je suditi prema prošlim pokušajima, možda ima šanse.
Učinite sve što možete. Obratite mi se ako vam nešto treba. -Hvala.
Treba da znate da će ga postupak možda promeniti. Donekle.
Hoće li ga oslabiti? -Neće. -Onda dobro.
Više ni reč o tome. Razgovarali smo i diskusija je gotova.
Opet je pokrećem. -Obećana si Lorasu Tirelu. Još uvek.
I udaćeš se za Lorasa čim se Tomen oženi s Margeri.
Neću. -Džejmi ne može da se ženi ni nasleđuje.
Tirionovo pogubljenje je sutra.
Nekoliko puta si naglasila svoju posvećenost budućnosti porodice.
Tvoja uloga u njoj je sad važnija nego ikad. -Baš me briga.
Ostaću u gradu, gde i pripadam, uz svog sina, kralja.
Kad si imala 9 godina, pozvali su me u glavni grad.
Odlučio sam da povedem tvog brata, a ne tebe.
Rekla si da nikako nećeš da ostaneš u Livačkoj Steni. Ako se sećaš...
Ne zanimaju me priče o još jednoj prilici kad si pobedio.
To se sada neće dogoditi. -Misliš da ćeš biti prva osoba
koju će venčati protiv njene volje? -Kad si došao da mi kažeš
da smo pobedili kod Crnobujice... Sećaš se toga?
Sedela sam na Gvozdenom prestolu s Tomenom.
Htela sam da mu dam slatkisan. Dotle sam bila spremna da idem
kad sam mislila da će mi neko grozan oduzeti sina.
Sad će će mi ga neko grozan i oduzeti. -Neće. -Džofri je mrtav.
Mirsela je prodata kao stoka, a sad želiš da me pošalješ u Visoki Sad
i otmeš mi poslednjeg sina?
Margeri i ti ćete zariti kandže u njega i borićete se oko njega
dok ga ne rastrgnete. Zatrću našu kuću pre nego što to dopustim!
A kako ćeš to da uradiš?
Svima ću reći istinu. -Kakvu istinu?
Ti ne znaš, zar ne?
Nikad nisi verovao u to. Kako je to moguće?
Šta to govorim? Naravno da je moguće.
Kako neko toliko obuzet idejom porodice
može da zna šta njegova porodica radi?
Bili smo ti ispred nosa i nisi nas video. Jedan pogled za 20 godina.
Jedan pravi pogled na svoju decu i znao bi. -Šta bih znao?
Sve što govore o Džejmiju i meni je istina. -Ne.
Tvoje nasleđe je laž. -Ne, ne, ne.
Ne verujem ti.
Veruješ.
Džejmi...
Pobedila si. Jedan brat manje. Sigurno si ponosna na sebe.
Zaista ne prezaš ni od čega, zar ne? -Za porodicu? Ne.
Za porodicu bih uradila nezamislivo. -Tirion ti je porodica. -Nije!
Ne možeš da biraš. -Mogu. Možeš i ti. Možeš da biraš stvorenje
koje nam je ubilo majku... -Zaista si toliko luda da ga kriviš za to?
Nije odlučio da je ubije. Bio je beba. -Bolest ne odluči da ubije.
Ali rešiš je se pre nego što to uradi.
Šta ti odlučuješ? Šta ti biraš?
Stvari koje sam uradio i pretrpeo da ti se vratim
kako bih otkrio da si...
Biram tebe. -To su reči. -Da. Kao one koje sam rekla ocu.
Rekla sam mu. -Šta? -Za nas.
Rekla si mu? -Rekla sam da se neću udati za Lorasa Tirela.
I da ću ostati ovde. S Tomenom. S tobom. -Misliš da će da pristane?
Idi da ga pitaš.
Šta si rekla? -Ne želim da razgovaram o Tivinu Lanisteru.
Ne biram i ne volim Tivina Lanistera.
Volim svog brata. Volim svog ljubavnika.
Ljudi će šaputati i zbijati šale. Neka.
Toliko su mali da ih i ne vidim. Vidim samo ono što je važno.
Neko će ući. -Nije me briga.
Stojite pred Deneris Olujrođenom,
Neizgorelom, kraljicom Mirina,
kraljicom Andala, Rojnara i Prvih ljudi,
kalisi Velikog travnatog mora,
Kršiteljkom Lanaca i Majkom Zmajeva.
Hvala što ste me primili, vaše veličanstvo.
Moje ime je Fenez.
Mogu da govorim Zajedničkim jezikom ako želite. -Vrlo dobro ga govorite.
Pre nego što ste me oslobodili, pripadao sam gospodaru Migdalu.
Podučavao sam njegovu decu jezicima i istoriji.
Znaju mnogo o vašoj porodici zbog mene.
Mala Kala ima samo sedam godina, ali veoma vam se divi.
Nadam se da zaslužujem njeno divljenje. Šta mogu da učinim za vas?
Kad ste zauzeli grad, deca su me preklinjala da ne odlazim iz kuće,
ali gospodar Migdal i ja smo se složili da moram.
Zato sam ostao bez doma.
Sad živim na ulici. -Uredila sam dvorane da hrane bivše robove
i barake da u njima spavaju. -Ne želim da vas vređam, veličanstvo.
Otišao sam na jedno od tih mesta. Mladi koriste starce.
Uzimaju šta žele i tuku nas ako se odupiremo.
Neokaljani će ih brzo dovesti u red, prijatelju. To vam obećavam.
Čak i da ta mesta budu bezbedna, ko bih bio tamo?
Koja bi bila moja svrha? Kod gospodara sam bio učitelj.
Njegova deca su me poštovala i volela.
Šta želite od mene?
Veličanstvo, tražim vas da se opet prodam gospodaru Migdalu.
Želite da se vratite čoveku koji vas je posedovao, kao kozu ili stolicu?
Veličanstvo, neka mladi uživaju u svetu koji ste izgradili za njih,
ali za nas koji su prestari za promene, ostaju samo strah i beda.
Nisam jedini. Napolju su mnogi koji će vas moliti isto.
Nisam zauzela grad da dozvolim nepravdu koju želim da uništim,
nego da ljudima podarim slobodu.
Ali sloboda znači donošenje vlastitih izbora.
Dopustiću vam da potpišete ugovor s bivšim gospodarom.
Ne sme da traje duže od godinu dana. -Hvala, veličanstvo.
Hvala.
Gospodari će iskoristiti tu situaciju.
Ljudi koji će im služiti biće robovi po svemu, osim po imenu.
Pristupi, prijatelju.
Ne razumem, moja kraljice.
Kraljica kaže da se približiš.
Doneo sam vam...
Došao je s neba.
Crni.
Krilata senka.
Došao je s neba i...
Moja devojčica. Moja mala devojčica.
Kako se zvala? -Zala, veličanstvo. -Koliko je bila stara? -Tri godine.
Tri godine.
I dalje nema vesti o Drogonu?
Mornari su ga videli iznad Crnih hridi pre tri dana, moja kraljice.
Od onda ništa.
Nađimo se u katakombama.
Došli su nam iz Belih Sidrišta, Humkograda,
iz Lepitrga i Kraljeve Luke,
sa Severa i Juga, s Istoka i Zapada.
Umrli su štiteći muškarce, žene i decu koji im neće znati imena.
Na nama je da ih upamtimo.
Našu braću čiju svetlost više nećemo videti.
A sada se njihova straža završila.
Vaš slepi starac me je zakrpio.
Zašto? -Zakleo se da će lečiti sve, prijatelje ili neprijatelje.
Želite me živog da možete da me mučite? -Niko te neće mučiti.
Kako ćemo onda da umremo? Obesićete nas? Odrubićete nam glave?
Bacićete nas sa Zida? -Ne znam šta se dešava sa zarobljenicima.
Ko odlučuje? -Verovatno Stanis. -On je sad tvoj kralj? -Nemam kralja.
Previše si vremena proveo s nama, Džone Snežni.
Više nikad nećeš moći da klečiš. -Spalićemo vaše mrtve.
Želiš li da kažeš neke reči nad njima? -Reči? Kakve?
Pogrebne. Ne znam kako to Slobodan narod radi. -Šta?
Kako se opraštate. -Mrtvi nas ne čuju, dečko.
Snežni?
Da li si je voleo?
Ona je volela tebe. -Rekla ti je? -Nije.
Stalno je govorila da želi da te ubije. Tako znam.
Mesto joj je na Severu. Pravom Severu.
Razumeš li me?
Možemo da stanemo i odmorimo. -Odmaraćemo kod trookog gavrana.
Nećemo uspeti.
Već smo stigli. -Džodžene!
Džodžene! Vidi!
Džodžene!
Pomozi im! Odmah! -Uhvati se!
Hodore! -Pomozi im!
Hodore!
Brene!
Spasi se! Odmah!
Pođi sa mnom, Brendone Stark!
On je izgubljen. Pođi sa mnom ili umri s njim.
Idi s njima.
Ne mogu za nama. Sila koja im daje život ovde nema moći.
Ko si ti? -Prvi ljudi su nas nazivali Decom šume.
Ali rođeni smo davno pre njih.
Dođite, on vas čeka.
Ti si trooki gavran?
Bio sam mnogo stvari. Sad sam ono što vidiš.
Moj brat nas je doveo do vas, a sad je... -Znao je šta će se dogoditi.
Znao je od trena kad je otišao, a ipak je otišao.
Kako znate? -Posmatrao sam vas. Sve vas.
Cele vaše živote. Hiljadu i jednim okom.
Sad si mi konačno došao, Brendone Stark.
Premda je kasno. -Nisam želeo da iko umre za mene.
Umro je kako bi ti pronašao ono što si izgubio.
Pomoći ćete mi da opet prohodam?
Nikad više nećeš hodati.
Ali ćeš leteti.
Podrik.
Podrik! Gde su konji?
Sinoć sam ih vezao. -Kakvim čvorom?
Osmicom, kao što ste me naučili.
Da si tako uradio, konji bi bili ovde. -Možda su lopovi?
Ima barem 30 liga do Gnezda Sokolovog. Ti nosiš bisage.
Dolaze ljudi.
Sraćeš posle, dolaze ljudi!
Dobro jutro.
Sviđa mi se tvoj mač. Jesmo li blizu Krvavih dveri? -Još oko 10 liga.
Jesi li čuo, Podrik? Još samo 10 liga do Krvavih dveri.
Vi ste vitez? -Nisam. -Ali znate da baratate tim mačem? -Znam.
Ima li ime? -Zavetnik. -Moj je Igla. -Dobro ime.
Ko vas je naučio da se borite? -Moj otac.
Moj nije želeo. Rekao je da je borba za dečake.
I moj je rekao isto, ali i dalje sam se borila s dečacima. I gubila.
Napokon je otac rekao: "Ako ćeš to da radiš, onda bar budi dobra."
Sedam blagoslova. Ja sam Brijena od Oporja, a ovo je Podrik Pejn.
Želite nešto? -To je Sendor Klegani, Pseto.
Ti si Arja Stark. -Pitao sam želite li nešto.
Zaklela sam se tvojoj majci da ću te vratiti njoj. -Majka mi je mrtva.
Znam. Da sam barem bila tamo da je zaštitim.
Niste Severnjakinja. -Nisam, ali zaklela sam se da ću je štititi.
Zašto niste?
Naredila mi je da odvedem Džejmija Lanistera u Kraljevu Luku.
Plaćaju te Lanisteri. Želiš nagradu za mene.
Ne plaćaju me Lanisteri. -Ne?
Imaš lep mač. Odakle ti?
Celog života gledam lanistersko zlato.
Hajde, Brijena od jebenog Oporja,
reci mi da to nije lanistersko zlato.
Džejmi Lanister mi je dao ovaj mač. -Krvave dveri su 10 liga odavde.
Zaklela sam se... -Briga me. -Arja! -Čula si je! Neće da pođe s tobom.
Hoće!
Ne slušaš me. Valirijski čelik? Oduvek sam ga želeo.
Pođi sa mnom, Arja. Odvešću te na sigurno. -Gde je to?
Tetka joj je mrtva! Majka joj je mrtva!
Otac joj je mrtav! Brat joj je mrtav! Zimovrel je ruševina!
Nema sigurnosti, glupa kučko! Ako to do sada nisi shvatila,
onda ne bi trebalo da je čuvaš. -A to vi radite? Čuvate je?
Da, to radim.
Ne želim da vas ubijem, ser!
Nisam vitez!
Arja!
Gde je? -Malopre je bila ovde. -Zašto je nisi čuvao?
Gledao sam treba li vam pomoć.
Kuda je otišla, Pode? -Mislim onuda. -Arja!
Još si ovde?
Velika kučka te je spasila. -Ne treba da me spasi. -Ne, tebe ne.
Ti si pravi ubica. Sa svojim vodenim plesom i Iglom.
Umrećeš? -Osim ako se iza onog kamena ne krije meštar,
onda sam gotov.
Odrao bih te živu za gutljaj vina.
Jebeš vodu!
Ubila me žena. To ti se sigurno sviđa.
Idi. Idi za njom. Pomoći će ti.
Ako budeš sama, nećeš preživeti ni dan.
Preživeću duže od tebe.
Sećaš li se gde je srce?
Jebeš ga, spreman sam.
Hajde, devojčice! Skini još jedno ime sa spiska.
Stalno si mi obećavala.
Ubio sam tvog malog kasapina. Riđokosog.
Preklinjao je za milost.
"Molim vas, ser, nemojte da me ubijete. Molim vas!"
Iskrvario mi je celog konja. Sedlo je zaudaralo na njega nedeljama.
I tvoja sestra. Tvoja lepa sestra.
Trebalo je da je uzmem. One noći kad je Crni Zaliv goreo.
Trebalo je da je izjebem do krvi.
Bar bih imao jednu srećnu uspomenu.
Moram li da te preklinjem?
Uradi to.
Ubij me!
Obavi to, kurvin sine!
Zar se tako govori o našoj majci?
Šta radiš? -Šta misliš da radim? U zalivu te čeka galija.
Ko ti pomaže? -Varis. -Varis?
Imaš više prijatelja nego što misliš.
Na vrhu stepeništa su zaključana vrata.
Pokucaj dvaput, pa onda opet dvaput.
Varis će ti otvoriti. -Ovo je verovatno zbogom.
Zbogom, brate.
Džejmi...
Hvala ti za moj život.
Brzo sad.
Tivine?
Moj lave.
Žao mi je.
Tirione?
Spusti samostrel.
Ko te je pustio?
Verovatno tvoj brat. Uvek je bio slab na tebe.
Dođi, razgovaraćemo u mojim odajama.
Ovako želiš da razgovaraš? Uvek si uživao u tome da me sramotiš.
Celog života želiš da umrem.
Da, ali odbijaš da umreš. Poštujem to. Čak se i divim tome.
Boriš se za svoje. Ne bih im dozvolio
da te pogube. Toga se bojiš?
Ne bih dozvolio Ilinu Pejnu da ti skine glavu. Ti si Lanister.
Ti si moj sin.
Voleo sam je. -Koga? -Šai.
Tirione, spusti samostrel. -I ubio sam je.
Golim rukama.
Nije važno. -Nije važno?
Bila je kurva.
Ponovi to... -I šta? Ubićeš rođenog oca u klozetu?
Nećeš.
Ti si moj sin. Dosta ovih gluposti. -Sin sam ti i osudio si me na smrt.
Znao si da nisam otrovao Džofrija, ali ipak si me osudio.
Zašto? -Dosta. Idemo u moje odaje i dostojanstveno ćemo razgovarati.
Ne mogu tamo. Ona je tamo. -Bojiš se mrtve kurve?
Pogodio si me!
Ti mi nisi sin! -Jesam ti sin.
Uvek sam ti bio sin.
Šta ste uradili?
Brzo!
Verujte mi, prijatelju. Doveo sam vas dovde.
Želim da vidim kapetana. -Gledaš ga.
Želim na Sever. Do Zida. -Ne želiš.
Mogu da platim. -Na Severu su samo led, rat i gusari.
Ne treba mi ni kabina. Molim vas! Mogla bih da ribam podove.
Ne idem na Sever, nego kući. -Gde je to?
Slobodni grad Bravos.
Čekajte! Imam još nešto. -Neću se predomisliti zbog jednog srebrnjaka.
Nije srebrnjak, gvozden je.
Ovo...
Kako si... -"Valar morgulis."
"Valar doheris." Naravno da ćeš dobiti kabinu.
Prevod: Aleksandra Rajković