Нанесохме си удари.
Изгубихме свидни на сърцето си хора от ръката на другия.
Не е заради благородни домове, а за живите и мъртвите.
Възнамерявам да остана сред живите.
Предлагам ви избор - подвийте коляно и се присъединете към мен,
или откажете и умрете.
Тя е тук, за да възвърне Седемте кралства.
Севера е едно от тях.
Армията на Краля на нощта расте с всеки изминал ден.
Трябват ни могъщи съюзници.
Чудовищата са истински.
Дракони, бели бродници, дотраки.
Нека чудовищата се избият взаимно. Ще се погрижим за останалото.
Ще унищожим Нощния крал и армията му. Ще го сторим заедно.
Клел се е да се бие за Денерис Таргериен.
Подвил е коляно. - Той трябва да научи истината.
Джон не е син на баща ми.
Той е син на Регар Таргериен и леля ми Лиана Старк.
Наследник е на железния трон.
Трябва да му кажем.
Същото идва за всички нас...
И е тук.
ИГРА НА ТРОНОВЕ
Имаш късмет.
Мъжеството ти няма да замръзне.
Шегите за ръста ви обиждат, а се шегувате с евнусите.
Защо?
Защото имам топки, а ти нямаш.
Предупредих те. Северняците не вярват на чужденци.
Боговете да ни пазят!
Виж се само!
Вече си мъж!
Почти.
Къде е Аря? - Спотайва се някъде.
Кралица Денерис от дома Таргариен.
Сестра ми Санса Старк - господарка на Зимен хребет.
Благодаря, че ме приехте в дома си, лейди Старк.
Северът е красив, както го описа брат ви.
Вие също.
Зимен хребет е ваш, Ваше величество.
Нямаме време.
Кралят на нощта вече е господар на дракона ви.
Валът падна, мъртвите поеха на юг.
Щом чухме за Вала, призовах знаменосците ни в Зимен хребет.
Лорд Ъмбър,
кога да очакваме хората ви?
Нуждаем се от още коне и каруци, ако благоволи милейди.
И милорд.
И кралицата.
Простете. - Всички налични са ваши.
Бързайте към Последно огнище.
Да пратим гарвани до Нощен страж.
Нека напуснат замъците. Тук ще дадем отпор.
Да, Ваше величество.
"Величество"?
Това не е вярно, нали?
Напуснахте Зимен хребет като крал, а се връщате...
Не зная какъв сте сега.
Лорд?
Мъж без титла?
Това не е от значение. - Не е ли?
Провъзгласихме ви за крал на Севера.
Крал на Севера!
Така е, милейди.
Оказахте ми огромна чест.
Ще бъда вечно признателен за доверието.
Но на сбогуване ви казах, че без съюзници ще загинем.
Доведох армия, която ще се сражава редом с нас.
Имах избор - да запазя короната или да защитя Севера.
Избрах Севера.
Ако някой оцелее в тази война, трябва да благодари на Джон Сняг.
Показа ни заплахата с риск за живота си.
Благодарение на куража му
събрахме най-могъщата армия, която е виждал светът.
Имаме два големи дракона.
Скоро войската на Ланистър също ще потегли на север.
Знам, че в миналото не бяхме приятели.
Но днес ще се бием заедно...
... или ще умрем.
Смея ли да попитам как ще храним най-могъщата армия на света?
Когато се запасявах за зимата,
не очаквах дотраки, Неопетнени и два големи дракона.
С какво се хранят драконите?
С каквото поискат.
Внимавайте. Ще ни трябва и последното парче.
Простете.
Последните фургони?
Да. - Да отнесем всичко на ковача.
Милорд.
Милейди.
Господарка на Зимен хребет.
Достолепна титла.
Като Ръка на кралицата.
Зависи от кралицата, разбира се.
За последно разговаряхме на сватбата.
Печален ден. - Имаше своите достойнства.
Простете, че ви напуснах така. - Беше трудно да обясня
защо невестата ми изчезна след убийството.
И двамата оцеляхме.
Мнозина ви подцениха.
Повечето не са сред живите.
Сигурно вестта за армията на Ланистър не ви радва.
Имате право да се боите от сестра ми.
Никой не се бои от нея повече от мен.
Церсей ви е казала, че ще прати войската си на север?
Да.
И вие й повярвахте?
Тя има за какво да живее. Вярвам, че държи на оцеляването си.
Смятах ви за най-умния мъж на света.
Преди беше по-висок.
Как се промъкна?
Как оцеля, когато те пронизаха в сърцето?
Не оцелях.
Още го пазиш.
Игла.
Потрябва ли ти?
Един-два пъти.
Валирианска стомана.
Завиждаш ли?
Твърде е тежък за мен.
Къде беше?
Имах нужда от помощ със Санса.
Не харесва твоята кралица, нали?
Санса се мисли за по-умна от всички.
Не съм срещала човек с нейния ум.
Защитаваш ли я? Точно ти?
Защитавам семейството.
Тя също. - Да.
Аз също съм от семейството.
Не го забравяй.
Имам ужасни вести, Ваше величество.
Мъртвите са разкъсали Вала.
Това е добре.
Защо направо не ме убиеш?
Роднини сме.
Последните Грейджои на света.
Последните с непокътнато мъжество.
Ако те убия,
с кого ще разговарям?
Екипажът ми е пълен с глухонеми.
Самотен съм в морето.
В Кралски чертог ли сме?
Застана на губещата страна.
Тогава ще отплавам оттук.
Но първо кралицата ще бъде моя.
Двайсет хиляди мъже? - Да, Ваше величество.
Изгубихме неколцина по пътя.
Мамеха на зарове.
Или аз мамех?
Все някой мамеше.
Не бяха добри бойци. Не страдайте за тях.
Коне? - Две хиляди.
А слонове? - Няма слонове, Ваше величество.
Разочароващо.
Мислех, че Златната дружина има слонове.
Великолепни създания са,
но не са пригодени за дълго плаване.
Приветствам ви с добре дошъл в Кралски чертог, капитане.
За нас е чест да се сражаваме за Ваше величество.
И аз ли съм добре дошъл?
Вие сте приятел на короната и почетен гост.
Чудесно. Като приятел и почетен гост
се надявах на частна аудиенция.
След войната. Така се споразумяхме.
Войните се водят с години.
Щом искате блудница, платете си.
Ако искате кралица,
заслужете я.
Как?
Сложих в краката й армия и Желязната флота,
а тя отказва да ме удостои с благоволението си.
Сърцето ми е разбито.
Дързък сте.
Това струва живота на много мъже. - Недостойни мъже.
Чух, че драконът изпепелил хиляда души.
Изгубих любими момчета.
Арчи? - И Уилям.
Хубавецът Уилям? - Да, хубавецът.
Останките му се побират в чаша.
Аз съм единственият мъж, мятал копие по дракон.
Нима? - За малко да го убия.
Толкова сте храбър.
Онзи Еди... - Червенокосият?
Същият. Върна се с обгоряло лице.
Няма клепачи. - Как спи без клепачи?
Може ли да не говорим повече за дракони?
Сер Брон от Черна вода.
Това шега ли е? - Простете, че ви прекъсвам,
но кралицата настоя.
Извинете, дами.
Може би някой друг път.
Ако се почувствате самотен, харесвам възрастни мъже.
Горката. Няма да преживее края на годината.
Коя? - Братята на Церсей
ви дадоха обещания и ги нарушиха.
Тя би желала да поправи грешките им.
Веднъж ми даде замък и съпруга, но бързо поправи и тази грешка.
Беше дело на сер Джайм, не нейно.
Когато кралицата иска нещо, плаща предварително в злато.
Няколко сандъка злато. Очакват ви във фургона отвън.
Иска нечия смърт, но не смее да прати войници.
Ако е Драконовата кралица...
Плановете й за малката Таргариен са други.
Желая й успех.
Малко вероятно е братята й да се завърнат от пътуването на север.
Но в случай, че оцелеят...
Тя има изтънчен усет за поетично правосъдие.
Проклето семейство.
Когато ме прокудиха от Цитаделата, вярвах, че ще издъхна сам,
но в знак на благодарност, кралица Церсей ме направи своя Ръка.
Как ли ще възнагради мъжа, който я отърве от коварните й братя?
Исках тези слонове.
Е?
Мога ли да се меря с дебелия крал?
Обиждаш покойния ми съпруг? - Това наскърбява ли те?
Робърт сменяше курвите всяка нощ,
но така и не опозна женското тяло.
А Кралеубиеца?
Рискът ти носи наслада. - Животът е скучен.
Ти не си отегчителен, трябва да призная.
Задоволих ли кралицата?
Не познавам по-самонадеян мъж.
Това ми харесва.
Сега искам да остана сама.
Ще те даря с принц.
Юрон не може да защити Железните острови,
докато е в Кралски чертог с всичките си кораби.
Ще си върнем дома. - Денерис пое на север.
Ако не удържи Севера, ще се нуждае от крепост,
недостижима за мъртвите.
Ти си моята кралица. Ще ида там, където заповядаш.
Искаш да поемеш към Зимен хребет и да се биеш за Старките.
Върви.
Туй, що е мъртво, няма да умре.
Въпреки това убий мерзавците.
Добре дошла, милейди.
Ако позволите. - Карстарките.
Един от живописните гербове.
По-хубав е от лука.
Тук не мога да споря. Неотдавна Старки и Карстарки
се избиваха на бойното поле.
Джон Сняг въдвори мир.
Кралицата е признателна.
Много великодушно, но мисълта ми е друга.
Северняците са верни на Джон, не на нея.
Не я познават. Свободният народ не я познава.
Отдавна съм сред тях и мога да ви кажа,
че са упорити като кози.
Тяхната вярност трябва да се заслужи.
Предчувствам, че ще последва предложение.
Тъкмо това е мисълта ми.
Ако по чудо надвием Краля на нощта,
може би за първи път в историята има шанс Вестерос
да се управлява от справедлива жена и почтен мъж.
Наистина са хубава двойка. - Надценявате влиянието ни.
Джон и Денерис няма да послушат двама самотни старци.
Не съм толкова стар.
Не колкото него.
Кралицата почита мъдростта. - Несъмнено.
Така младите ни държат на разстояние,
за да не им напомняме неприятната истина.
Каква е тя?
Че нищо не е вечно.
Сестра ти не ме харесва.
Не те познава.
Ако е утеха, не харесваше и мен като дете.
Не е нужно да бъдем приятелки,
но аз съм нейна кралица.
Ако не храни уважение...
Колко са днес? - Осемнайсет кози и единайсет овци.
Какво има? - Драконите ми линеят.
Какво става с тях? - Не харесват Севера.
Хайде.
Не зная как да яздя дракон.
Никой не знае, докато не го яхне.
Ами ако не му хареса?
Тогава ще те запомня с добро.
За какво да се държа?
За каквото намериш.
Вече няма да погледна кон.
Може да останем хиляда години.
Няма да ни намерят.
Ще бъдем старци.
Тук е студено за южнячка.
Тогава стопли кралицата.
Не се бой.
Джендри? - Тук е.
Трудно се кове голям меч от драконово стъкло.
Намекваш, че те бива, така ли? - Казвам само, че е трудно...
Знаеш ли кой кове оръжията на диваците?
Сакатите и мъжеложците.
Ти от кои си? - Остави го.
Чух, че си тук.
Остави ме да умра.
Първо те ограбих.
Ти си студенокръвна змия.
Сигурно затова си още жива.
Направил си му хубава брадва. Станал си майстор.
Благодаря. Ти също.
Исках да кажа, че изглеждаш добре.
Благодаря. Ти също.
Домът ти е красив, макар че е студено.
Не се отделяй от пещта. - Това заповед ли е, лейди Старк?
Не ме наричай така. - Както пожелае милейди.
Ето какво желая.
Можеш ли да го изковеш? - Защо ти е това?
Можеш ли или не? - Имаш си меч.
Какво е това?
Валирианска стомана. Знаех си. Ти си като другите богаташки.
Не познаваш други.
Влез.
Лорд Гловър ни желае успех, но ще остане в Дълбоки лес с хората си.
"Домът Гловър ще подкрепи Старк,
както е било от 1000 години." Това каза, нали?
Думите му бяха: "Ще застана зад Джон Сняг -
краля на Севера".
Нуждаем се от съюзник. - Не ми каза,
че ще изоставиш короната си.
Не съм искал корона.
Исках само да защитя Севера.
Доведох две армии, два дракона.
И една Таргариен.
Вярваш ли, че ще сразим мъртвите без нея?
Сражавах се с тях. Два пъти.
Тревожиш се за титли и корони, но те са без значение.
Без нея нямаме никакъв шанс.
Вярваш ли ми?
Разбира се.
Тя ще бъде добра кралица.
За всички нас.
Не е като баща си.
Далеч по-красива е.
Заради Севера ли подви коляно или защото си влюбен?
Значи вие сте човекът.
Какъв човек, Ваше величество?
Онзи, който е спасил Джора, когато другите не са могли.
Можеха, но не дръзваха.
Ще преустроя Цитаделата, когато седна на трона.
Добрата служба заслужава награда.
За мен е чест да ви служа.
Все има нещо, което бих могла да ви дам.
Ако е възможно, бих искал опрощение.
За какво прегрешение?
Взех няколко книги от Цитаделата.
И един меч. - От Цитаделата?
От семейството си. Принадлежи на рода от векове.
Трябваше да го наследя някой ден,
но баща ми си беше наумил друго.
Рандил Тарли?
Познавате ли го?
Предложих му да запази земите си, ако подвие коляно.
Той отказа.
Е...
Поне ще ме допуснат у дома, след като брат ми е лорд.
Брат ви се пожертва с баща ви.
Благодаря, Ваше величество. Сега зная.
Може ли? - Разбира се.
Какво правите тук?
Чакам стар приятел.
Време е да кажем на Джон.
Не.
Братя сте. Не трябва ли да му кажете вие?
Не сме братя.
Вие сте най-довереният му човек.
Сега е моментът.
Сам? - Прости ми.
Знам, че не бива да слизам тук.
Криеш ли се от мен? - Не, разбира се.
Какво търсиш в Зимен хребет?
Прочете ли вече всички книги в Цитаделата?
Какво има? Джили? Тя добре ли е? - Добре е.
Малкият Сам?
Знаеше ли?
Какво да знам?
Денерис...
Екзекутирала е баща ми и брат ми.
Били са нейни пленници.
Не ти е казала.
Съжалявам.
Трябва да сложим край на войната.
Ти щеше ли да го направиш?
Екзекутирал съм изменници. - Но пощади мнозина.
Хиляди диваци отказаха да подвият коляно.
Не бях крал.
Беше.
Винаги си бил.
Отказах се от короната си.
Вече не съм крал на Севера. - Не говоря за Севера.
Владетел си на проклетите Седем кралства!
С Бран го разбрахме. У мен е дневникът на септона, а Бран...
Не зная какво има Бран. - За какво говориш?
Майка ти
е Лиана Старк.
А баща ти,
истинският ти баща,
е Регар Таргариен.
Не си незаконороден.
Ти си Егон Таргариен - наследник на Железния трон.
Прости ми. Знам, че си стъписан.
Баща ми беше най-почтеният човек.
Твърдиш, че ме е лъгал. - Не.
Баща ти... Нед Старк
е обещал на майка ти да те закриля.
Робърт е щял да те погуби, ако е знаел.
Ти си законният крал.
Егон Таргариен, шестият с това име, закрилник на владенията...
Денерис е кралицата. - Не и по право.
Това е измяна. - Това е истината.
Захвърли короната, за да спасиш хората.
Тя ще стори ли същото?
Назад! Очите му са сини! - Така съм роден!
Намери ли някого?
Момчето на Ъмбър.
Това е послание. От Краля на нощта.
Приближават Зимен хребет, а ние се движим пеша.
Дойдохме с коне от Черен замък. Ще се редуваме.
Ако конете издържат, ще стигнем преди мъртвите.
Да се молим да не ни изпреварят.
Не спирай! Направо!
Не изоставай!