ИГРА НА ТРОНОВЕ
Законите на богове и хора
Ваше величество, ако поседнете, уверен съм, че...
Тук сме от пладне.
На изток хората имат различно понятие за време.
Веднъж чаках Саладор Саан тук, в Браавос.
Заедно трябваше да превозим три товара от най-фината...
Добре дошли в Желязната банка. Моля, седнете.
Какво да направим за вас, лорд Станис?
Това е Станис от рода Баратеон, крал на андалите и Първите,
владетел на Седемте кралства и закрилник на владенията.
На Железния трон сега седи Томен от рода Баратеон,
крал на андалите и Първите и закрилник на владенията.
Във вените му не тече моята кръв. Той е копеле, плод на кръвосмешение.
Също като брат си. - Чували сме тази история.
Не е история, това е истината.
Дядото на краля разказва друга история.
За завистлив чичо, чийто опит да узурпира трона
е струвал на Седемте кралства много кръв и злато.
Злато, което вие му дадохте.
Значи вярвате, че кръвта ви дава право да претендирате за златото ни?
Повече от всеки друг на света.
Отвъд Тясното море книгите ви са пълни с думи като "узурпатор",
"безумец" и "рождено право".
Нашите книги са пълни с цифри. Предпочитаме техните истории.
По-простички са. Не оставят място за различни тълкования.
Колко воини ви останаха верни?
4000. - С колко кораба разполагате?
Говоря за плаващите, сер Давос, а не за потъналите при Черна вода.
32. - Колко пшеница, телешко и свинско
добивате в Драконов камък,
за да храните своите 4000 воини на тези 32 кораба?
Не добиваме.
Разбирате, че тези цифри не вещаят щастлив край
от наша гледна точка.
Почтително отхвърляме молбата ви.
Но ви благодарим, че ни оказахте честта да ни посетите.
Милорд... - Не съм лорд, сер Давос.
Тук и вие нямаше да бъдете.
В Браавос не награждаваме крадците с благороднически титли.
Не съм крадец. Пиратите крадяха.
Аз само превозвах плячката им от едно място на друго.
Това е отплатата, която поиска крал Станис за престъпленията ми.
Считам я за справедлива. Той е честен човек
и най-добрият ви шанс да си върнете парите, които вложихте във Вестерос.
Предполагам, че не са малко. Войните струват скъпо.
Войната свърши. - Не и докато Станис е жив.
Кой държи властта в Кралски чертог?
Угодете ми. - Тивин Ланистър.
На колко години е Тивин Ланистър? - На 67.
След неговата смърт кой ще остане начело?
Непораснало момче, плод на кръвосмешение?
Церсей Ланистър - кралицата, която народът мрази?
Джайм Ланистър - мъжът, убил краля, когото се е клел да пази?
Кого ще подкрепите? - Ще мислим, когато му дойде време.
Простете ми, но времето дойде.
Във Вестерос остана само един надежден водач - Станис.
Има рождено право, в разцвета на силите си е,
доказал се е като военачалник
и се разплаща не само на думи.
Съгледвачите съзират пиратски кораб на хоризонта.
Капитанът вика на помощника си: "Донеси ми червената риза."
Помощникът я носи и капитанът я облича.
Пиратите се опитват да превземат кораба, но екипажът ги отблъсква.
Няколко дни по-късно съгледвачът крещи: "Два пиратски кораба!"
Моряците треперят от страх като мишки.
Но смелият капитан се провиква: "Донесете ми червената риза!"
След битката помощник-капитанът пита:
"Капитане, защо искаш червената си риза преди битка?"
Капитанът отговаря: "Така ако ме намушкат, няма да видите кръвта."
На следващата сутрин съгледвачът крещи: "10 пиратски кораба!"
Екипажът притихва.
Всички гледат капитана и очакват обичайната команда.
Невъзмутим, капитанът казва... - "Донесете ми кафявите панталони."
Да не мислиш, че има пират, който не им е разказвал тази шега?
Давос. Чух, че гниеш в тъмница в Драконов камък.
Изгних, но само наполовина.
Ела при нас, приятелю. Това е Лара.
Аз съм Лара.
Тази е изкусна прелъстителка. - Няма време. Отплаваме по изгрев.
Ние? - Аз и ти. Ние.
Някога мислех, че този човек ме обича. Сега знам, че ме презира.
Иска да умра беден и сам на някоя студена...
Няма да си сам. И няма да си беден.
Отнесох цял сандък злато в дома ти.
Дадох го на жена ти.
Ти не си ми приятел, приятелю. - Ще се видим по изгрев.
"Давам ви до пълнолуние да отведете железнородените далеч от Севера.
Върнете се на голите скали, които наричате свой дом.
В първата нощ от пълнолунието ще изловя островитяните,
останали в земите ни, и ще ги одера живи,
както одрах двайсетте железнородени, които заварих в Зимен хребет.
В кутията ще намерите подарък. Любимата играчка на Теон.
Той плака, когато му я отнех.
Напуснете Севера незабавно, или ще има още дарове от Теон".
Подписано е от Рамзи Сняг - роден син на Рууз Болтън,
владетел на Дредфорт и пазител на Севера.
Да! Одрали са сънародниците ни.
Осакатили са брат ми - вашия принц.
Вашият принц!
Всичко, което са сторили с него, са го сторили и с вас.
Щом могат безнаказано да посегнат на нашия принц,
думата "железнороден" не значи нищо.
Наляво.
Теон Грейджой? - Не знам.
Тук съм за Теон Грейджой. Отведи ме в тъмниците.
Той не е в тъмница.
Последната клетка вдясно. - Благодаря.
Оттук.
Прибираме се у дома.
Не!
Всичко е наред. Това съм аз - Яра. - Няма да ме подмамиш.
Кажи му, че няма да се хвана. - Не те мамя, спасявам те, Теон.
Не Теон! Смрад! Казвам се Смрад!
Ако ни усетят, ще ни хванат в капан. - Помогни ми с него.
Не! Не бива!
Ти си Теон Грейджой. - Не й вярвам. Знам кой съм.
Аз съм Смрад. Верният Смрад. Винаги съм бил Смрад.
Очертава се прекрасна вечер.
Верният Смрад.
Теон!
Върни ми брат ми, и няма да умрат повече от хората ти.
У теб има повече мъжество, отколкото у него.
Но с това огромно мъжество...
... колко бързо можеш да бягаш?
Към кораба. Веднага. - Ами брат ви?
Брат ми е мъртъв.
Имам нещо за теб. Награда.
Награда? - Да, Смрад.
Създанията, които дойдоха в нощта, искаха да те отведат.
Но ти не им позволи. Остана верен.
Не исках да ме отведат.
Бях толкова уплашен. Не исках... - Да, да, Смрад.
Това е вана. За теб.
Свали тези парцали.
Веднага.
И панталоните, Смрад. Свали ги.
Обичаш ли ме, Смрад?
Да, разбира се, милорд.
Добре. Защото искам да направиш нещо много важно за мен.
Има един замък. Той е в ръцете на много лоши хора.
Нуждая се от помощта ти, за да си върнем замъка.
Но как бих могъл...
Искам да играеш роля. Да се престориш на друг човек.
На кого да се престоря? - На Теон Грейджой.
Пред вас е Денерис Родената в буря от рода Таргариен,
първата с това име, Неизгоримата, кралица на Мийрийн,
кралица на андалите и Първите, халееси на Великото тревно море,
Трошачка на окови и Майка на дракони.
Не се страхувай, приятелю.
Кралицата казва, че може да се приближиш и да говориш.
Има стадо кози. Казва, че се молил за победата ви срещу господарите.
Благодаря му за молитвите.
Казва, че драконите ви дошли тази сутрин и избили стадото му.
Надява се, че не ви е обидил, но сега си няма нищо.
Кажи му, че съжалявам. Не мога да върна козите,
но ще се погрижа да получи цената им тройно.
Въведете следващия.
Благородният Хиздар зо Лорак моли за аудиенция с кралицата.
Благородният Хиздар зо Лорак може да говори сам.
Кралице Денерис, слуховете за красотата ви
не са преувеличени. - Благодаря ви.
Родът ми е един от най-старите и гордите в Мийрийн.
За мен е чест да ви приема.
Баща ми беше един от най-обичаните и уважаваните граждани на Мийрийн.
Той се нагърби с възстановяването на забележителностите на града.
Включително на тази пирамида.
Признателна съм му за това. За мен ще бъде чест да се запознаем.
Вече се запознахте, Ваше величество. Вие го разпнахте.
Моля се да не видите да постъпват толкова жестоко с ваш близък.
Баща ви разпна невинни деца.
Той се обяви против убийството на децата.
Заклейми го като злодеяние, но не го послушаха.
Нима е справедливо да отвръщате на едно престъпление с друго?
Съжалявам, че вече нямате баща,
но постъпката ми спрямо господарите не беше престъпление.
Няма да е зле да го запомните.
Стореното - сторено. Вие сте кралица, а аз съм слуга на Мийрийн.
Слуга, който държи да не изкоренявате традициите ни.
За кои традиции говорите? - За правото на погребение.
Нека извършим ритуал в Храма на Грациите.
Баща ми и 162-ма благородници все още са приковани за гредите.
Станаха плячка на лешоядите, гният на слънце.
Моля ви да заповядате да свалят тези хора, за да ги погребем.
А робските деца, които тези благородници разпнаха?
Те също гниеха на слънце.
Щяхте ли да ме молите за тяхното право на погребение?
Ваше величество, не защитавам действията на господарите.
Обръщам се към вас като син, който обичаше баща си.
Нека сваля тялото му.
Нека го погреба с достойнство,
за да намери покой в отвъдния свят.
Погребете баща си, Хиздар зо Лорак.
Благодаря, кралице моя.
Още колко?
Очакват ви 212 просители, Ваше величество.
212?
Поканете следващия.
Тези срещи няма винаги да са от толкова рано, нали?
Снощи бях буден до късно.
Това значи ли, че вече съм надзорник на нещо? Хазната? Корабите?
С лорд Тивин вече се разбрахме, че аз ще бъда надзорник на флота.
Лорд Тивин, за мен е чест да получа място в този съвет.
Процесът започва днес следобед.
Разполагаме само с утрото за държавни дела. Ще започваме ли?
Забелязали са Сандор Клегейн в Речен пад, милорд.
Страхливец и предател. - Птиченцата ми твърдят,
че Хрътката убил петима от нашите воини.
Казват, че извикал: "Проклет да е кралят".
Позор! - Какво ще накара един воин
да оглупее дотам, че да нападне Хрътката?
10 сребърни елена са достатъчни. - Нека са 100. Какво още?
Още шепот от изток, милорд. - Малката Таргариен?
Денерис се е установила в Мийрийн.
Превзела е града и го управлява. - С какво го е превзела?
Има армия от Неопетнени, Ваше величество. 8000 мъже.
Командва и рота мечоносци, наричат ги Вторите синове.
Съветват я двама рицари - Джора Мормон и Баристан Селми.
Има и три дракона. - Невръстни дракони.
Растат с всяка година, Ваше величество.
Мормон работи за нас. - Вече не.
Изглежда й е напълно отдаден.
Сер Баристан е приел освобождаването си от Кралската стража
по-тежко, отколкото очаквахме.
Той е старец. Не беше годен да закриля сина ми.
Джофри не умря, докато той беше на поста си.
Разжалването му беше обидно и глупаво.
Не ми казвайте, че ви плаши дете, което е на другия край на света.
Дете, което има за съветници двама опитни воини
и могъща армия зад гърба си, Ваше величество.
Лорд Варис е прав. Бил съм в Есос, виждал съм Неопетнените.
На бойното поле нямат равни. В постелята - не толкова.
Дракони не са печелили война от 300 г. Армиите са друго нещо.
Трябва да се разправим с нея.
Но как, милорд? Със сила? - Ако се стигне дотам.
Малките ти птиченца ще намерят ли пътя към Мийрийн?
Разбира се, милорд Ръка.
Лорд Тирел, бъдете така добър да ми донесете перо и мастилница.
Принц Оберин. - Лорд Варис.
Само Варис. Не съм благородник.
Никой не е длъжен да ме нарича лорд. - И все пак всички го правят.
Знаете много за Неопетнените. Много време ли прекарахте в Есос?
Пет години.
Може ли да попитам защо? - Светът е голям и красив.
Повечето от нас живеят и умират на мястото, където са родени,
без да видят света.
Не искам да съм като повечето хора. - Повечето от нас не са принцове.
Вие сте от Есос.
Откъде? Лис? Имам добър слух за акцентите.
Аз се отървах от акцента си. - И за това имам добър слух.
Как се озовахте тук? - Дълга история.
Не обичате да я разказвате. - Само на хора, на които вярвам.
Ще заинтригувате любовницата ми Елария.
Трябва да дойдете в бордея, за да ви запозная.
Донесохме си свое вино, тук предлагат само помия.
Имаме няколко прекрасни момчета, но...
По-рано сте предпочитали момчета, нали?
Наистина ли? Момичета?
Дано не се обидите, като кажа, че не бих се досетил.
Съвсем не. Никога не съм проявявал интерес и към момичета.
Тогава какво? - Нищо.
Всеки проявява интерес към нещо. - Не и аз.
Когато виждам какво причинява похотта на хората и на кралствата,
съм щастлив, че не съм засегнат от нея.
Липсата на плътски желания ни дава свободата да преследваме други цели.
Какви например?
Нека да позная. Помилвали са ме.
Наистина ли?
По заповед на баща ни. - Не бива да разочароваме татко.
Кралеубиец.
Аз, Томен от дома Баратеон, първият с това име,
крал на андалите и Първите и владетел на Седемте кралства,
се оттеглям от участие в този процес.
Тивин от дома Ланистър, Ръка на краля
и закрилник на владенията, ще бъде съдник от мое име.
Заедно с него съдници ще бъдат принц Оберин от дома Мартел
и лорд Мейс от дома Тирел.
Ако бъде потвърдена вината му, нека боговете накажат обвиняемия.
Тирион от дома Ланистър,
обвинен сте от кралицата регент в кралеубийство.
Вие ли убихте крал Джофри? - Не.
Жена ви лейди Санса ли го уби? - Поне аз не знам.
Тогава как е умрял според вас? - Задави се с пая с гълъби.
Пекарите ли обвинявате? - Или гълъбите. Но аз съм невинен.
Короната призовава първия си свидетел.
Щом крал Джофри се откъсна от тълпата, Дяволчето го доближи.
Зашлеви краля през лицето и го нарече "зъл идиот" и "глупак".
Дяволчето и друг път е заплашвало краля.
Тук, в тронната зала, той нарече краля "слабоумен".
Сравни го с Лудия крал и намекна, че ще го застигне същата съдба.
Когато проговорих в защита на краля, той ме заплаши със смърт.
Защо не им кажеш какво правеше Джофри?
Насочваше арбалет към Санса Старк, докато ти я пребиваше.
Тишина! Няма да говорите, докато не ви дадат думата.
Свободен сте, сер Мерин.
Отрова от базилиск, вдовича кръв,
вълче биле, отвара от нощна сянка,
сладък сън, сълзи от Лис,
демонски танц, сляпо око...
Мисля, че на всички стана ясно, че държите отрови в покоите си.
Имах отрови, принц Оберин, но запасите ми бяха плячкосани.
От кого? - От обвиняемия Тирион Ланистър,
след като несправедливо ме затвори.
Майстер, вие прегледахте тялото на крал Джофри.
Без съмнение ли го е убила отрова?
Без съмнение.
Това бе открито у Донтос Холард - кралския шут.
За последно са го видели да бяга от пиршеството със Санса Старк.
В деня на сватбата тя е носила тази огърлица.
Вътре открихме остатъци от рядка и смъртоносна отрова.
Беше ли една от отровите, откраднати от покоите ви?
Да. Удушвача.
Малцина в Седемте кралства притежават тази отрова.
Използвана е, за да умъртви едно от най-благородните деца,
които боговете някога са пращали на тази земя.
"Ще си платиш за това.
Ще дойде ден, когато ще се почувстваш щастлива,
но радостта ще се превърне в пепел в устата ти и дългът ще бъде платен."
Брат ви ли го каза? - Преди битката при Черна вода.
Не бях съгласна с плановете му да прати Джофри на огневата линия.
Когато ни нападнаха, Джофри настоя да остане на бойниците.
Вярваше, че присъствието му ще вдъхнови воините.
Тирион е казал: "Дългът ще бъде платен". Какъв дълг?
Разбрах, че държи блудници в Кулата на Ръката.
Помолих го да ги върне в бордея, където им е мястото.
Не остана доволен.
Благодаря ви, Ваше величество, за смелостта да свидетелствате.
Помните ли точните думи на заплахата? - Боя се, че да, милорд.
Каза: "Може би трябва да си мериш приказките.
Чудовищата са опасни, а сега кралете мрат като мухи."
Каза ви това на срещата на Малкия съвет?
Да. След като получихме вест за смъртта на Роб Старк.
Не изглеждаше доволен от вестта.
Може би бракът му го е направил съпричастен с каузата на Севера.
Свободен сте, лорд Варис.
Татко, може ли да задам един въпрос на свидетеля?
Един.
Веднъж казахте, че без мен този град го е чакала сигурна гибел.
Казахте, че историята няма да ме запомни,
но вие няма да забравите. Нима забравихте, лорд Варис?
За жалост, милорд, аз никога нищо не забравям.
Ще си починем.
Бийте камбаната след час. - Опразнете залата.
Ще осъдиш сина си на смърт? - Никого не съм осъдил.
Това не е процес, а фарс. Церсей е нагласила всичко, знаеш го.
Не знам нищо подобно. - Винаги си мразил Тирион.
Той уби краля. - Аз също.
Знаеш ли каква беше последната заповед на Лудия крал?
Да му донеса главата ти.
Спасих живота ти, за да убиеш брат ми?
Не е убийство, а правосъдие.
Изпълнявам дълга си като Ръка на краля.
Ако бъде признат за виновен, Тирион ще бъде наказан.
Ще бъде екзекутиран. - Не. Ще бъде наказан справедливо.
Веднъж каза, че само семейството остава след нас.
Мечтаеше за династия, която ще пребъде хиляда години.
Какво ще стане с династията, когато Тирион умре?
Аз съм кралски страж, клетвите ми забраняват да продължа рода.
Познавам клетвите ти. - Какво ще стане с името ти?
Кой ще носи знамето ни в битките? Племенниците ти?
Лансел Ланистър? Всички онези, чиито имена не помниш?
Какво ще стане с династията ми, ако пощадя убиеца на внука си?
Ще оцелее чрез мен.
Ще напусна Кралската стража.
Ще заема мястото си на твой наследник, ако пощадиш Тирион.
Дадено.
Когато процесът приключи и издадем присъдата,
Тирион ще има възможност да говори. Ще моли за пощада.
Ще му позволя да се присъедини към Нощен страж.
След три дни ще замине за Черен замък,
а ти незабавно ще свалиш белия плащ.
Ще напуснеш столицата, за да заемеш мястото си в Скалата на Кастърли.
Ще се ожениш за подходяща жена и ще имаш деца с името Ланистър.
И повече никога няма да обръщаш гръб на семейството си.
Имаш думата ми. - И ти имаш моята.
Не върви добре, нали?
Ще бъдеш признат за виновен. - Нима?
Трябва да помолиш за пощада, да поискаш да те пратят на Вала.
Татко се съгласи да ти позволи да се присъединиш към Нощен страж.
И на Нед Старк обещаха същото. Знаеш как завърши това.
Татко ще удържи на думата си. - Откъде знаеш?
Вярваш ли ми?
Затваряй си устата, не избухвай повече. Всичко скоро ще свърши.
Короната призовава следващия си свидетел.
Кажете името си. - Шае.
Заклевате ли се в боговете, че ще говорите истината?
Заклевам се. - Познавате ли този мъж?
Да. Тирион Ланистър.
Откъде го познавате? - Бях слугиня на жена му.
Този човек е обвинен в убийството на крал Джофри.
Какво знаете за това? - Знам, че е виновен.
Със Санса го планираха заедно. - Тишина!
Продължете.
Тя искаше отмъщение за баща си, майка си и брат си.
Винеше краля за смъртта им. Тирион с радост й помагаше.
Ненавиждаше Джофри и кралицата. Мразеше и вас, милорд.
Открадна отрова от Великия майстер, за да я сложи във виното на краля.
Откъде знаете това? Защо е споделил плановете си със слугиня?
Не бях само слугиня на жена му.
Бях неговата курва.
Моля? Казахте, че сте били... - Неговата курва.
Как се озовахте на служба при него? - Той ме открадна.
Принадлежах на друг мъж - рицар от армията ви.
Но когато Тирион пристигна в лагера, прати един от главорезите си.
Той счупи ръката на рицаря и ме отведе при лорд Тирион.
Каза: "Вече ми принадлежиш.
Искам да ми се отдадеш така, сякаш е последната ми нощ на този свят."
Тишина!
Направихте ли го? - Кое?
Отдадохте ли му се така, сякаш е последната му нощ?
Направих всичко, което ми нареди.
Всичко, което искаше да направи. Всичко, което искаше аз да направя.
Целувах го, където пожелаеше. Ближех го, където пожелаеше.
Позволих му да ме обладае, където поиска. Бях негова собственост.
С часове чаках в покоите му, за да ме повика, когато се отегчи.
Нареди ми да го наричам "моят лъв".
Взех лицето му в ръцете си и казах: "Аз съм твоя и ти си мой."
Шае.
Моля те, недей.
Аз съм курва, забрави ли?
Това беше, преди да се ожени за Санса.
После искаше само нея, но тя не го допускаше в ложето си.
Затова той обеща да убие крал Джофри за нея.
Татко, искам да призная.
Искам да призная. - Искаш да признаеш?
Спасих ви.
Спасих този град и безполезния ви живот.
Трябваше да оставя Станис да ви избие до крак.
Тирион!
Искаш ли да признаеш?
Да, татко. Виновен съм.
Виновен. Това ли искаш да чуеш?
Признаваш ли, че отрови краля? - Не. За това съм невинен.
Моето престъпление е много по-чудовищно.
Виновен съм, че съм се родил джудже.
Не те съдим, защото си джудже. - О, напротив.
Цял живот ме съдят за това.
Няма ли да кажеш нещо в своя защита?
Само едно. Не съм го извършил.
Не съм убил Джофри, но ми се иска да бях го сторил.
Когато гледах как злото ти копеле умира,
изпитах по-голяма наслада, отколкото от ласките на хиляда лъжливи курви.
Иска ми се да бях чудовището, за което ме мислите.
Иска ми се да имах достатъчно отрова за всички вас.
С радост бих дал живота си, за да гледам как я поглъщате.
Сер Мерин, отведете затворника в килията му.
Няма да платя с живота си за убийството на Джофри.
Знам, че тук няма да получа правосъдие,
затова нека боговете решат участта ми.
Настоявам за съд в двубой.
Превод АНТОНИЯ ХАЛАЧЕВА
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО
Захвърляш живота си. - Не бързай да ме отписваш.
Милост! Моля ви!
Заповядайте ми да избия враговете ви. Който и да било враг.
Нека правя това, в което ме бива.
Благодарение на теб има награда за главата ми.
Достатъчно силна сте да погледнете в божествената светлина
и да видите истината.
Когато ни се предостави възможност, как постъпваме с онези,
които са наранили любимите ни хора?