TROONIDE MÄNG
Tõusuveed meid ei soosi.
Aga tuul küll. See lükkab meid otse värava juurde.
Sa jõuad koju. - Kuningalinn pole 20 a mu kodu olnud.
Suurema osa elust olen püüdnud kuningliku laevastiku eest põgeneda.
Ja nüüd purjetan neile otse peale. - Meie olemegi kuninglik laevastik.
Sa pole enam salakaubavedaja, vaid ülemjuhataja.
Kuninglikke laevastikke on mitu. - Mitte pärast tänast õhtut.
Koidikul istub Stannis Raudtroonile ja sinust saab tema Käsi.
Jumalad olgu armulised. - On ainult üks jumal, isa.
Ja ta kaitseb meid. - Aga mitte neid? - Meid kõiki.
Kuningalinna rahvas ei valinud valekuningas Joffrey Baratheoni.
Nad tahavad näha ta pead piigi otsas. - Enne peame selle sinna saama.
Meie laevastik on kümme ja sõjavägi viis korda suurem kui neil.
Neid müüre pole iial suudetud murda ja müüre valvavad mehed
ei näe meis vabastajat, vaid võõrast, kes tahab nende linna põlema panna.
Mina usun Valguse Isandasse. Ja meie eesmärki.
Ja ma usun oma kaptenisse.
Kas sa kardad, mu lõvi?
Kui linn langeb, põletab Stannis kõik Lannisterid, kelle kätte saab.
Muidugi ma kardan.
Ma ei lase neil sulle viga teha.
Mina olen Lannister, mul pole valikut.
Aga see ei ole sinu sõda.
Nüüd on.
Sa ei saa kõike keppides lahendada. - Seni olen saanud.
Mäletad, mida sa mulle ütlesid, kui me sinu telgis kohtusime?
Et ma armatseks sinuga nii, nagu oleks see su viimane elupäev.
Teie kõrgus, meistri kohus pole mitte üksnes täita oma koja soove,
vaid ka sõja ajal juhatust ja tröösti pakkuda.
Su sõnad on alati targad ja kaalutletud. Kui võiksid...
Eelkõige on meister hädavajalik
sõjas ja keerulistel aegadel.
Mäletan kuninga aegadest... - Kas sa tõid mulle midagi?
Jah.
Hämarikujook on samavõrd ohtlik kui ka mõjus.
Ainsast tilgast veiniklaasis piisab pingul närvide rahustamiseks.
Kolm tilka toovad sügava ja unenägudeta une.
Kümme tilka aga... - Ma tean, mida kümme tilka toovad.
Teie kõrgus, kas ma tohin küsida... - Ei tohi.
Sul on kindlasti palju tegemist. Vaprad mehed vajavad varsti su nõu.
Piiramine on väga... - Ettevaatust trepil, seal on väga palju astmeid.
Teie kõrgus.
Nii Castamere'i isandal suult kõlas uhke hüüd,
kuid nutab varemeis vaid vihm
seal tema lossis nüüd.
Kuid nutab varemeis vaid vihm
seal ihuüksi nüüd.
Poisid! - Lannisteride terviseks!
Kust sa Lannisteride laulu õppisid? - Purjus Lannisteridelt.
Sul on väga ilus hääl. - Tänan väga.
Ja mulle meeldib su nina. Kui mitu korda seda murtud on?
Mõtleme... Esimene kord, kui olin viiene.
Ema äsas rauast ahjuroobiga.
Ta ei sihtinud tegelikult mind, vaid mu tüütut väikevenda.
Teine kord olin üheksane.
Suuremate poistega läks ütlemiseks, nemad võitsid.
Kolmas kord...
Sa ei taha kolmandast kuulda.
Vaene nina. - Pole nii vaene ühti, kui ülejäänud öö su perses veedab.
See on viimane.
Tere tulemast, sõbrad.
Esimene ring minu arvel.
Ta vist ei salli mind eriti.
Arvad, et oled karm mees? - Ei arva, vaid tean.
Siin on soe. On ilusaid naisi ja head tumedat õlut. Jagub kõigile.
Sina tahad panna meid külma mulda, kus pole naisi, kes seltsi pakuks.
On seal naisigi, olen neid ise sinna pannud.
Sina samuti.
Sulle meeldib naisi magatada, juua ja laulda.
Aga tapmist sa armastad. Oled samasugune nagu mina.
Ainult väiksem.
Ja kiirem.
Su isand Paharet hakkab sinust puudust tundma.
Kunagi kindlasti.
Veel klaasike enne sõttaminekut?
Olen alati kellamängu vihanud. See kuulutab hirmu, kuninga surma.
Linna ümberpiiramist... - Või laulatust. - Just.
Podrick, eks ole? - "Eks ole"? Kui silmakirjalik.
Te ju teate kõigi poiste nimesid. - Ma pole kindel, millele te vihjate.
Mina olen kindel, et te saate aru, millele ma vihjan.
Kas te usaldate teda?
Kummalisel kombel küll. - Tore.
Kaart, mida soovisite.
Linna all on paarikümne penikoorma jagu tunneleid. - Pigem 50.
Targaryenid ehitasid linna piiramis- kindlaks ja arvestasid põgenemisega.
Mina ei põgene. Kõlab ehk veidralt, aga ma olen selle laeva kapten
ja lähen koos sellega põhja. - Rõõm kuulda.
Ehkki paljud kaptenid räägivad nii, kuniks nende laev pinnal püsib.
Tundub, et olete lahinguks valmis. - Ei ole.
Loodan meie kõigi nimel, et te eksite.
Linnukeste sõnul on Stannis Asshai punase preestrinnaga mesti löönud.
Ja siis? - Mu isand, kas te ei usu vanu jõude?
Vereloitsud, needused, kujumuutmised? Mis te ise arvate?
Inimene usub sellesse, mida ise näeb või näevad need, keda ta usaldab.
Te vist ei usalda mind lõpuni. - Ma ei usalda lõpuni iseennastki.
Ometi olen ma näinud ja kuulnud mõndagi sellist,
mida te pole näinud ega kuulnud. Ja ka ma poleks seda tahtnud.
Ma vist pole teile kunagi rääkinud, kuidas mind kohitseti.
Ega vist. - Kunagi räägin.
Tumedad jõud andsid Stannisele väed ja sillutasid talle teed meie uksele.
Ei saa olla midagi hullemat kui selline mees Raudtroonil.
Ja täna õhtul olete teie ainus, kes suudaks teda peatada.
Nad tervitavad oma uut kuningat. - Kellalöömine allaandmise puhul?
Kui nad tahavad muusikat, siis saagu nii. Trummid. - Trummid!
Pead ootama, kuni laevad on... - Kuni laevad on lahes.
Nad peavad olema piisavalt kaugel... - Ma tean. Kas oskad seda kasutada?
Olen korra puud raiunud. Ei, vaatasin, kuidas vend seda tegi.
Nägin sind kilbiga meest tapmas, kirvega oled võitmatu.
Ära surma saa. - Sina samuti, mu sõber.
Ah me oleme nüüd sõbrad? - Muidugi.
See, et ma su teenete eest maksan, ei vähenda me sõprust.
Pigem rikastab seda. - "Rikastab"? Nii peen sõna sõjasulase suust.
Olen peenes seltskonnas liikunud.
Emand Sansa. Ja Sheila. - Shae.
Mu õde kutsus teid teiste kõrgest soost daamidega Maegori linnusesse?
Jah, aga kuningas Joffrey nõudis, et ma teda saatma tuleksin.
Sansa! - Mu õepoeg on tõeline romantik.
Siia, Sansa!
Ma palvetan teie eest, mu isand. - Tõesti?
Nii nagu kuninga eest.
Hoia end, mu emand. - Ja sina, mu lõvi.
Su kuningas ratsutab lahingusse. Pead ta suudlusega teele saatma.
Minu uus mõõk. Nimetasin ta Südamesööjaks.
Suudle seda.
Suudled seda uuesti, kui ma naasen, ja tunned mu onu vere maitset.
Kas te tapate ta ise? - Kui Stannis on nii loll, et minu lähedale tuleb.
Nii et te võitlete väravate taga koos eelväega?
Kuningas ei aruta sõjaplaane lollide plikadega.
Tõsi, teie kõrgus, ma olen rumal. Loomulikult olete te eelväes.
Mu vend Robb võitleb alati vägede keskmes, aga on vaid isehakanu.
Tuleb ka su venna kord, ja sa saad Südamesööjalt temagi verd lakkuda.
Mõned neist poistest ei tule enam kunagi tagasi. - Joffrey tuleb.
Kõige hullemad jäävad alati ellu. - Tulge, mu emand.
Kus meie laevastik on? - Tuleb.
Miks nad juba siin ei ole? Vaenlane tuleb!
Hagijas, ütle Käele, et kuningas küsis temalt midagi.
Kuningas küsis teilt midagi. - Ser Lancel, ütle Hagijale,
et ta ütleks Kuningale, et Käel on praegu tegemist.
Kuninga Käsi palub mul kuningale edasi öelda...
Kui käsin Hagijal su pooleks raiuda, teeb ta seda kohe.
Siis saab minust Veerandmees. See ei kõla üldse nii hästi.
Kui sa mu pooleks raiud, ei saa ma märguannet saata.
Märguandeta ei lähe plaan läbi, Stannis Baratheon võtab linna üle,
vallutab Raudtrooni ja torkab sinu väikese kõlupea värava kohale.
Iseendast ju lõbus, aga paraku torkaks ta minu pea sinna kõrvale.
Ehkki mu pea mulle eriti ei meeldi, pole ma veel valmis sellest loobuma.
Kus nende laevad on? - Öine rünnak oli tark mõte, tabab neid ootamatult.
Varys teab, mida sa üleeile sõid. Siin pole mingeid üllatusi.
Vägedes olevat erimeelsusi, ehk hakkasid meremehed mässama.
Võimalik.
Miks Cersei mind siia kutsus? Ta räägib alati, et ma olen loll.
Ta vihkab mind. - Ehk vihkab ta sind vähem kui kõiki teisi.
Vaevalt küll. - Võib-olla ta kadestab sind.
Miks ta peaks mind kadestama? - Sansa?
Mõtlesingi, kuhu meie tuvike lendas. Sa oled kahvatu, laps.
Kas su punane lill õitseb ikka veel? - Jah.
Kui sobilik. Mehed valavad verd lahinguväljal ja sina siin.
Vala emand Sansale veini. - Mul pole janu, teie hiilgus.
Ja siis? Ega ma sulle vett pakkunud.
Mida tema siin teeb? - Ser Ilyn? Ta on siin, et meid kaitsta.
Kui uksed kirvestega lõhutakse, võib sul ta üle hea meel olla.
Meid kaitseb ju vahtkond. - Vahtkond, kellele maksame.
Kui linn peaks langema, tormavad nad esimesena ustest välja.
Mehed leidsid tallipoisi ja kaks toaneitsit,
kes üritasid röövida hobust ja paari kuldkarikat. - Esimesed reeturid.
Saatke ser Ilyn sinna, las torkab nende pead talli kõrvale hoiatuseks.
Lihtrahvas kuuletub vaid siis, kui kardab sind rohkem kui vaenlast.
Pea see meeles, kui loodad kunagi kuningannaks saada.
Ütlesite, et ser Ilyni töö on meid kaitsta.
Ongi. Reeturid on oht meile kõigile.
Veel veini.
Seal nad on.
Amburid kohtadele. - Amburid, kohtadele!
Nooled nöörile! - Nooled nöörile!
Oodata! - Oodata!
Mida sa teed? Me peame ründama! - Oodata! - Kivid valmis!
Seal on ainult üks laev. Aga ülejäänud?
Kus on ülejäänud?!
Ainult üks laev.
Vibulaskjad, valmis!
Nooled nöörile!
Vinnastage!
Oodake. - Oodake!
Selle pardal pole kedagi.
Veel kive!
Oodake!
Turmatuli. - Tüürige eemale!
Maha, Matthos!
Valmistuge randuma. - Teie kõrgus...
Kääbus mängis oma triki välja. - Turmatuli.
Teist korda ta seda teha ei saa. - Oleme väravatest liiga kaugel.
Leegid, amburid... Sajad mehed saavad surma.
Tuhanded.
Tulge koos minuga linna vallutama!
Sansa, tuvike, tule siia.
Mu kuninganna. - Mida sa teed? - Palvetan.
Oled sina vast täiuslik. Palvetad...
Mille eest? - Et jumalad meile kõigile armu heidaks.
Meile kõigile? - Jah, teie hiilgus.
Isegi mulle? - Loomulikult, teie hiilgus.
Isegi Joffreyle?
Joffrey on mu... - Vait, lollike. Sa palud jumalatelt meile halastust.
Aga jumalad ei tunne halastust, sellepärast nad jumalad ongi.
Mu isa ütles mulle seda, kui leidis mind palvetamast.
Mu ema oli just surnud. Ma ei saanud aru surmast ega selle lõplikkusest.
Uskusin, et kui püüdlikult palvetan, toovad jumalad mulle ema tagasi.
Olin neljane. - Teie isa ei usu jumalatesse?
Usub, aga ta ei salli neid eriti.
Klaasike talle.
Võta.
Istu. Joo.
Mitte nii. Joo, tüdruk.
Ma oleks pidanud mehena sündima.
Seisaksin pigem silmitsi tuhande mõõgaga,
selle asemel et olla siin luku taga koos hirmunud kanakarjaga.
Nad on ju teie külalised ja teie kaitse all. Te ise kutsusite nad.
Kuningannalt oodatakse teatud asju, nagu oodatakse ka sinult,
kui peaksid kord Joffreyga naituma.
Kui mu nurjatu vend peaks võitma, naasevad kanad oma kukkede juurde
ja kaagutavad, kuidas minu südikus neid innustas ja nende tuju tõstis.
Aga kui linn peaks siiski langema?
Sulle see meeldiks, eks?
Punane kants peaks nii kaua vastu pidama,
et ma saan müürile minna ja Stannisele isiklikult alistuda.
Kui väravate taga oleks keegi teine, võiks loota eraviisilist kohtumist.
Aga seal on Stannis Baratheon.
Märksa suurema eduga võiksin võrgutada tema hobuse.
Kas ma jahmatasin sind, tuvike? Pisarad ei ole naise ainuke relv.
Parim on su jalgade vahel, õpi seda kasutama. Joo.
On sul üldse aimu, mis saab siis, kui linn vallutatakse?
Ega vist?
Kui linn langeb, vägistatakse kõik need peened daamid.
Hommikuks on pooltel neist värdjas põlle all.
Siis võid oma punase õie üle rõõmu tunda.
Kui mehel veri vemmeldab, sobivad kõik tissidega olendid.
Ja sinusugune kenake tundub neile väga ahvatlev.
Nagu ärasöömist ootav koogitükk.
Aerutage, aerutage!
Stannis Baratheon on tõsine mees. - Nad tulevad kaldale.
Kallake neile tuld kaela. - Amburid! - Neid on liiga palju.
Hagijas, pane kokku tervitusmeeskond Baratheoni vägedele,
kes kindlale maale jala tõstavad.
Pod, jookse Kuningavärava juurde ja too selle valvurid siia. Kohe!
Lähme. Stannis saadab meile värsket liha. Sina ka.
Kui mõni neist nooltest peaks mu lähedale sattuma,
kägistan sind su oma sooltega.
Nooled nöörile!
Vibud vinna!
Nooled lendu!
Võtke ritta!
Vibud vinna! Nooled lendu!
Porivärava juurde, kohe! Porivärava juurde!
Vägistan kõigi nende meeste laibad, kes surevad puhta mõõgaga!
Lapsepõlves olime mina ja Jaime nii sarnased, et isagi ei teinud vahet.
Ma ei saanud kunagi aru, miks meid erinevalt koheldi.
Jamiet õpetati võitlema mõõga, piigi ja nuiaga,
mind aga õpetati naeratama, laulma ja meele järgi olema.
Tema oli Casterly Kalju pärija,
mind aga müüdi võõrale nagu hobust, kellega ratsutada, kui tuju tuleb.
Te olite ju Roberti kuninganna. - Ja sinust saab Joffrey oma. Naudi.
Ma vist ei tunne seda tüdrukut.
Kenake.
Pole iial hullemat kniksu näinud. Proovi, see pole keeruline.
Sain selle neljaselt selgeks. Aja selg sirgu ja siis kummarda.
Palju parem. Sa oled kiire õppima. Kaua sa oled emand Sansat teeninud?
Paar nädalat, teie kõrgus.
Ja millal sa Lorathist lahkusid? Mul oli kord lorathlasest teenija.
Aga tema oli üliku tütar, sina ei ole.
Millal sa Westerosi tulid? - Kümme aastat tagasi, teie hiilgus.
Lorathi lihtrahva seast 10 aastaga Punasesse kantsi, kniksu oskamata?
On see vast huvitav lugu. Mis su nimi on? - Shae, teie kõrgus.
Räägi meile oma lugu, Shae.
Kui ma olin kolmteist...
Teie hiilgus! - Mis uudist?
Paharet süütas jõe põlema. Sada või enam laeva on leekides.
Stannise laevastik on hävitatud.
Kuid ta vägedel õnnestus maabuda väljaspool linnamüüre. - Ja Joffrey?
Kaitsevallil, koos isand Tyrioniga. - Tooge ta kohe tagasi.
Teie hiilgus! - Mida? - Kuninga kohalolek tõstab võitlusvaimu.
Viige ta kohe tema ruumidesse. - Mitte siia?
Naiste-laste juurde? Tahate, et teda kogu elu argpüksiks tembeldataks?
Minge!
Valetasin, kui sulle enne ser Ilynist rääkisin.
Kas tahad tõtt kuulda? Miks ta tegelikult siin on?
Meie pärast. Stannis võib vallutada linna ja trooni,
aga ta ei saa meid elusalt.
Appi!
Taanduge!
Redelid üles!
Kiiremini, te tõprad, kiiremini! Laske käia, tapke see kõnts!
Tooge mulle juua.
Käi perse oma veega, too veini.
Ehk toon sulle ka jääga piima ja kausikese vaarikaid?
Söö sitta, kääbus. - Sa oled valel pool müüri.
Ma kaotasin pooled oma meestest. Mustvee on leekides.
Peni, ma käsin sul tagasi minna ja võidelda!
Sa oled kuninga valvkonnas, Clegane. Me peame nad tagasi lööma,
muidu võtavad nad selle linna üle. Sinu kuninga linna.
Perse see valvkond. Perse see linn.
Perse see kuningas.
Minge, minge!
Redelid üles!
Nad tulevad üles! - Amburid põhjamüüril!
Teie hiilgus, kuninganna käskis mul teid tagasi Punasesse kantsi viia.
Kui sa oma linna ei kaitse, miks peaks nad seda tegema?
Mida ma peaksin siis tegema? - Juhtima!
Juhi rahvas sissetungijate vastu, kes tahavad neid tappa!
Mida mu ema täpselt ütles? Oli tal kiire mure? - Ta ei öelnud.
Ser Boros, ser Madon. Jääge mu onuga ja esindage kuningat lahinguväljal.
Tõuse üles, lollpea! - Nooled on otsas!
Kus on kuningas? Miks me võitleme?
Kes meid juhib? - Mina juhin rünnakut. Mina juhin!
Mida ta ajab? - Mu kiiver, Pod.
Ser Mandon, teie kannate kuninga lippu. Rivvi, mehed!
Mehed!
Mind kutsutakse Poolmeheks. Kes sel juhul teie olete?
Ainus tee välja viib läbi värava ja vaenlane on värava all!
On ka teine väljapääs, ma näitan teile.
Me ründame neid tagant ja keerame neile perse!
Ärge võidelge oma kuninga ega tema kuningriikide eest!
Ärge võidelge au ega hiilguse eest!
Ärge võidelge rikkuste eest, sest neid te ei saa.
Stannis ründab teie linna ja rammib selle väravaid!
Kui ta sisse pääseb, põletab ta maha teie majad,
varastab teie kulla, vägistab teie naised.
Vaprad mehed koputavad meie uksele.
Lähme ja tapame nad!
Lahing on kaotatud, teie hiilgus. Stannise väed on väravas.
Kollamantlid kaotasid kuninga lahkumist nähes kogu oma südikuse.
Kus on mu poeg? - Tahan ta tagasi lahingusse saata.
Mind ei huvita sinu tahtmine. Too ta siia. - Kuulake mind...
Rahu, kuninganna tõstis silla üles, me oleme kõige turvalisemas kantsis.
Joffrey ei ole viga saanud, ta võitleb vapralt.
Tema rüütlid kogunevad ta ümber ja päästavad linna.
Kas laulame kiidulaulu?
Armas Ema, helde kaitsja...
Päästa sõjast meie pojad.
Sa pead põgenema. Mine oma kambrisse ja barrikadeeri uks.
Stannis ei teeks sulle viga, see siin aga küll.
Tule sina ka. - Pean enne kellegagi hüvasti jätma.
Cersei ütles, et kõik vägistatakse. - Mind ei vägista keegi.
Mine. Põgene!
Kas emand sattus paanikasse? - Mida teie siin teete?
Ma ei tulnud kauaks. Ma lähen.
Kuhu? - Kohta, mis ei põle.
Võib-olla põhja.
Aga kuningas? - Ta oskab ka üksi surra.
Võin su kaasa võtta ja Talitundrusse viia.
Minuga oleks sul hea ja kindel.
Kas tahad koju minna?
Mul on ka siin hea ja kindel. Stannis ei teeks mulle halba.
Vaata mulle otsa!
Stannis on mõrtsukas. Lannisterid on mõrtsukad.
Su isa oli mõrtsukas. Su vend on mõrtsukas.
Kord saavad su poegadest mõrtsukad.
Mõrtsukad on maailma loonud.
Harju neile otsa vaatama.
Te ei teeks mulle viga.
Ei, linnuke, ma ei teeks sulle viga.
Laske käia, tõprakari! Redelid üles!
Rünnake!
Keerake ümber!
Poolmees, Poolmees, Poolmees!
Olgu ma neetud.
Ole rahulik, mu kullake. - Nad võitlevad ikka veel.
Keegi ei tee sulle viga.
Räägin sulle ühe loo. Kas tead juttu emalõvist ja ta väikesest kutsikast?
Nad elasid metsas... - Kuningametsas? - Jah, mu kallis.
Emalõvi ja ta kutsikas Kuningametsas. Ema armastas oma pojakest väga.
Aga metsas elas ka teisi, kurje olendeid. - Nagu näiteks?
Näiteks hirvesokud. - Nemad ei ole kurjad, nad söövad ainult rohtu.
Hundid. - Mu isand?
Väike kutsikas kuulis öösiti nende ulgumist ja tundis hirmu.
Ema ütles talle: "Sa oled ju lõvi, sa ei tohiks karta."
Kord saab sinust kuningas ja kõik metsloomad kummardavad su ees.
Kõik hirvesokud ja kõik hundid.
Põhja karud ja lõuna rebased.
Kõik linnud taeva all ja kõik mereelukad.
Kõik tulevad su juurde, väike lõvi, et sulle kroon pähe panna.
Ja kutsikas küsis: "Kas saan sama tugevaks ja metsikuks nagu mu isa?"
"Jah," ütles ema. "Sa saad sama tugevaks ja metsikuks nagu isa."
Ma kaitsen sind, mu kallis. Minu sõna selle peale.
Paatidesse!
Tõuske ja võidelge! Tõuske ja võidelge, olge te neetud.
Ei!
Isa.
Lahing on läbi. Meie võit!