Released on www.DanishBits.org
Deres Nåde? Retssagen begynder snart.
- Har du mine penge? - Senere, smut med dig.
Stormaester?
Ser Loras Tyrell.
Er De klar til at blive stillet for retten -
- og bekende Deres skyld eller uskyld foran De Syv?
Der bliver ikke behov for en retssag.
Jeg bekender foran De Syv og tilstår mine forbrydelser.
- Hvilke forbrydelser bekender De? - Dem alle.
Jeg gik i seng med andre mænd -
- heriblandt forræderen Renly Baratheon.
Jeg begik mened foran guderne.
Jeg er skyldig i moralsk fordærv, uærlighed -
- udsvævende livsførelse og hovmod.
Det indser jeg nu.
Jeg ydmyger mig foran De Syv -
- og accepterer den straf, guderne finder retfærdig.
Gudernes dom er hård...
men også retfærdig.
Krigeren straffer dem, der tror, at de er uden for rettens rækkevidde.
Men Moderen viser barmhjertighed mod dem, der knæler for hende.
Jeg tager det fulde ansvar for mine synder -
- og aflaster mig mine lyster.
Mit eneste ønske er nu at vie mit liv til De Syv.
Må jeg være et levende eksempel på deres nåde for andre.
Forstår De til fulde, hvad dette betyder?
Ja.
Jeg giver afkald på navnet Tyrell og alt, hvad det indebærer.
Jeg frasiger mig min titel og mine krav på Highgarden.
Jeg skal aldrig giftes eller fostre børn.
Broder Loras.
Jeg beder Dem om at vie Deres liv til De Syv Guder.
Vil De forsvare Deres tro mod kættere og apostater?
Ja.
Jeg kan ikke lade dem...
Troen er vejen, far.
Godt så. Jeg er klar.
Jeg er nødt til at gå. Jeg kommer for sent til retssagen.
De skamferede ham. De gav mig Deres ord.
Jeg har holdt mit ord.
Når dronningemoderens retssag er afsluttet, er broder Loras fri.
Og hvor er dronningemoderen?
Hendes bærestol forlod aldrig The Red Keep.
Dronningemoderen vil vist ikke være til stede ved sin retssag.
Tag hen til The Red Keep, og vis hende vejen.
Hent de andre.
Hvor er kongen?
Et andet sted, er jeg bange for.
Hvad foregår der? Jeg fik at vide, at...
Jeg har vigtigere ting at bruge min tid på end...
Maester, jeg ønsker Dem intet ondt.
Tilgiv mig, hvis De kan.
Det gør mig ondt, mylord.
Trods Deres brister fortjener De ikke at dø alene et koldt, mørkt sted.
Men nogle gange, før vi kan indvarsle det nye...
må det gamle først stedes til hvile.
Jo længere De venter, desto værre bliver det for Dem.
Hvad laver du?
Der er noget galt.
De har intet at frygte, Deres Nåde. Retssagen begynder om lidt.
Cersei er her ikke.
Tommen er her ikke. Hvorfor mon?
Hvis den anklagede ikke er her, stilles hun for retten alligevel.
Vi kan ikke undslippe gudernes...
Glem de forbandede guder, og hør på mig!
Cersei forstår konsekvenserne af sit fravær, men er alligevel fraværende.
Det betyder, at hun ikke vil lide konsekvenserne.
Retssagen kan vente. Vi er alle nødt til at gå.
Vi skal væk herfra, nu!
Loras... bliv hos mig.
Lad mig komme forbi!
Flyt jer!
Luk os ud!
Bekend.
Bekend, at det føltes godt.
At slå mig, sulte mig.
At skræmme mig, ydmyge mig.
Du gjorde det ikke, fordi du bekymrede dig om min soning.
Du gjorde det, fordi det føltes godt.
Jeg forstår.
Jeg gør også ting, fordi de føles godt.
Jeg drikker, fordi det føles godt.
Jeg slog min mand ihjel, fordi det føltes godt at slippe af med ham.
Jeg knepper min bror, fordi det føles godt at mærke ham inde i mig.
Jeg lyver om, at jeg knepper min bror...
fordi det føles godt at beskytte vores søn mod hadefulde hyklere.
Jeg myrdede din ypperstespurv...
og alle hans små spurve...
alle hans septoner og septaer...
alle hans beskidte krigere...
fordi det føltes godt at se dem brænde.
Jeg nød at forestille mig deres chok og smerte.
Ingen tanke har nogensinde givet mig større nydelse.
Det kan sågar føles godt at bekende.
Du har altid været stille.
Jeg sagde, at mit ansigt ville blive det sidste, du så. Husker du det?
Godt.
Det glæder mig at se dit ansigt.
- Jeg er klar til at møde guderne. - Hvad?
Nu? I dag?
Du skal ikke dø i dag.
Du skal ikke dø i lang tid.
Ser Gregor.
Det her er ser Gregor Clegane.
Han er også stille.
Dine guder har forladt dig.
Det her er din gud nu.
Skam.
Det gør mig meget ondt, Deres Nåde.
Meget ondt.
For huset Lannister!
Hør mig brøle!
For huset Frey!
Stå sammen!
Må vi stå sammen gennem århundrederne.
Gode venner til det sidste.
Når vi stikker vores sværd gennem vores fjenders hjerter -
- må vi da sige vores alliances ord:
"Husene Frey og Lannister hilser."
Du behøver slet ikke at gøre noget, vel?
Du sidder bare der som en saftig bøf, og så kommer fuglene.
Værsgo at tage hende.
Hun vil ikke have mig. Hun vil have dine gyldne fingre i fissen.
De to der har holdt øje med dig.
De har holdt øje med dig, din skid.
- Ikke min type. - Ikke lyshårede nok?
Mine damer, har De mødt ser Bronn af Blackwater?
Helten fra slaget om Blackwater Bay. Værsgo.
Måske har jeg ikke lyst.
Op i røven med det.
I behøver ikke kalde mig "ser", bare fordi jeg er ridder.
Det løste sig da fint.
- Deres far ville have været glad. - Det ville han sikkert.
Edmure er tilbage i sin celle.
Jeg kan jo ikke dræbe min svigersøn. Det ville være forkert.
Det ville give os et dårligt ry.
Så den berømte Sortfisk blev dræbt af fodsoldater?
En legendarisk kriger, sagde folk.
Har De selv kæmpet meget, lord Frey?
- Jeg er lidt for gammel til det. - Ja, men da De var yngre?
Formålet med at kæmpe er at besejre sine fjender, ikke sandt?
Jeg har besejret mine.
Riverrun tilhørte huset Tully i tusinde år.
Nu er det mit. Hvad kalder man det?
- Sejr. - Ja. De er en stor sejrherre.
Hån mig bare, knægt. Tror De, at det går mig på?
Huset Tully hånede mig i årevis.
Huset Stark hånede mig. Hvor er de nu?
De taler om krig, som om De er en ekspert -
- men i det slag, jeg husker Dem for -
- blev De taget til fange af Robb Stark, Den Unge Ulv.
Men det spiller ingen rolle.
Her sidder vi nu. To kongemordere.
Vi ved, hvordan det føles, når de kaster sig i støvet for os -
- og fniser bag vores rygge.
Men vi er ligeglade, ikke sandt? Frygt er fantastisk.
Men de frygter ikke huset Frey. De frygter huset Lannister.
Vi gav Dem flodlandene, for at De skulle holde dem.
Hvis vi skal ride nordpå og generobre dem, hver gang De mister dem...
hvad skal vi så med Dem?
Lad mig se.
- Deres Nåde, det er ikke nødvendigt. - Lad mig se.
Hvad har De tænkt angående kongens begravelse?
Baelors Sept er ikke længere en mulighed -
- så måske en ceremoni i tronsalen?
Han bør være hos sin morfar, sin bror, sin søster.
Brænd ham.
Begrav hans aske der, hvor septen stod.
Goddag.
Fra lordkommandant Snow ved Castle Black.
Jeg skal være den nye maester.
Her står, at Jeor Mormont er lordkommandant.
Han døde.
Vi har intet hørt fra maesteren.
Maester Aemon blev syg kort efter valget.
Han er siden gået bort... og det er derfor, at jeg er her.
- Det her er ureglementeret. - Ja, men...
livet er vel ureglementeret.
Ærkemaesteren må diskutere disse uregelmæssigheder med Dem.
I mellemtiden må De benytte biblioteket.
Denne vej.
Ingen kvinder eller børn!
Når vi holdt gilde, sad vores familie heroppe...
og jeg sad dernede.
Det kunne have været værre, Jon Snow.
De havde en familie. De havde gilder.
Ja, De har ret. Jeg var heldigere end de fleste.
- Hvad er det? - Fortæl ham det.
Fortæl ham, hvem den tilhørte.
Prinsesse Shireen.
Fortæl ham, hvad De gjorde ved hende.
Sig det!
Vi brændte hende på bålet.
Hvorfor?
Hæren var fanget, hestene døde. Det var den eneste mulighed.
- De brændte en pige levende! - Jeg gør, som Herren befaler.
Hvis han befaler Dem at brænde børn, så er Deres herre ond!
Vi står her på grund af ham.
Jon Snow er i live, fordi Herren ønskede det.
Jeg elskede den pige, som var hun min egen.
Hun var god, hun var sød, og De slog hende ihjel!
Det samme gjorde hendes far.
Det samme gjorde hendes mor.
De vidste, at det var nødvendigt.
Nødvendigt for hvad? De døde jo alle sammen alligevel!
De sagde, at Stannis var udvalgt.
De narrede ham og alle andre.
- Og De løj. - Jeg løj ikke!
- Jeg tog fejl. - Ja, De tog fejl.
Hvor mange døde, fordi De tog fejl?
Jeg beder om tilladelse til at henrette denne kvinde for mord.
Hun tilstår forbrydelsen.
Har De noget at indvende?
Jeg har været klar til at dø i mange år.
Hvis Herren var færdig med mig, men det er han ikke.
De har set Nattens Konge, Jon Snow.
De ved, at den store krig endnu ikke er udkæmpet.
De ved, at de dødes hær snart er over os.
Og De ved, at jeg kan hjælpe Dem med at vinde den krig.
Rid sydpå i dag.
Hvis De vender tilbage til Norden, så hænger jeg Dem for mord.
Hvis De nogensinde kommer tilbage hertil, henretter jeg Dem personligt.
Jeg får lordkammeret gjort klar til dig.
Mor og fars værelse?
Du burde tage det.
Jeg er ikke en Stark.
Det er du i mine øjne.
Du er lady af Winterfell. Vi står her takket være dig.
Slaget var tabt, indtil The Vales riddere ankom.
De kom på grund af dig.
Du sagde, at lord Baelish solgte dig til huset Bolton.
- Det gjorde han. - Stoler du på ham?
Kun en tåbe stoler på Lillefinger.
Jeg burde have fortalt dig om ham og om The Vales riddere.
Undskyld.
Vi er nødt til at stole på hinanden. Vi må ikke skændes indbyrdes -
- når vi har så mange fjender.
Jon. Der kom en ravn fra Citadellet.
En hvid ravn.
Vinteren er kommet.
Det var jo det, far altid lovede, ikke?
Sidste gang, en Tyrell kom til Dorne, blev han snigmyrdet.
100 røde skorpioner, ikke sandt?
De har intet at frygte fra os, lady Olenna.
De myrder Deres egen prins, men forventer, at jeg skal stole på Dem?
Vi inviterede Dem, fordi vi har brug for Deres hjælp.
De har også brug for vores hjælp.
Hvad var det nu, du hed?
- Barbaro? - Obara.
Obara.
Du ligner en sur, lille dreng. Sig ikke, hvad jeg har brug for.
Tilgiv min søster.
- Hun mangler diplomatisk... - Klap i, min kære.
Vil du sige noget? Nej? Godt.
Lad de voksne kvinder tale.
Lannisterne har erklæret krig mod huset Tyrell.
De har erklæret krig mod Dorne.
Vi må være allierede nu, hvis vi ønsker at overleve.
Cersei stjal min fremtid. Hun slog min søn ihjel.
Hun slog min sønnesøn ihjel.
Hun slog min sønnedatter ihjel.
- Jeg er her ikke for at overleve. - De har fuldstændig ret.
Jeg brugte det forkerte ord. Jeg tilbyder ikke overlevelse.
Jeg tilbyder det, Deres hjerte begærer.
Og hvad begærer mit hjerte?
Hævn. Retfærdighed.
Ild og blod.
Dine skibe er næsten klar. Jeg så dem male sejlene.
Det bliver spændende at se, hvordan dothrakierne klarer giftvandet.
Du rejser ikke med os.
Ny strategi?
Vil du have Andensønnerne til at angribe fra vestkysten?
Hvis vi erobrer Casterly Rock -
- så har Lannisterne ingen steder at flygte til.
Du skal ikke med til Westeros.
Du skal blive her med Andensønnerne.
Der er endelig fred i Meereen.
Du skal bevare freden, mens folket vælger ledere.
Til helvede med Meereen. Til helvede med folket.
Jeg er her på grund af dig, ikke dem.
Du lovede mig det. "Mit sværd er dit. Mit liv er dit."
Det her er min ordre.
Hvis jeg skal regere i Westeros, så må jeg indgå alliancer.
Den bedste måde at indgå alliancer er gennem ægteskab.
- Hvem vil du nu gifte dig med? - Det ved jeg ikke. Måske ingen.
Men du skal lokke adelshusene til forhandlingsbordet?
Er du dronning eller madding?
Jeg kan ikke tage en elsker med til Westeros.
En konge ville ikke tøve.
- Så du vil være min elskerinde? - Jeg er ikke stolt.
Pyt med, hvilken parfumeret aristokrat, der sidder ved din side.
Jeg vil ikke have en krone. Jeg vil have dig.
Jeg elsker dig, og jeg gør dig lykkelig.
Det ved du, at jeg gør.
Tag mig med. Lad mig kæmpe for dig.
Det kan jeg ikke.
- Det her var dværgens idé. - Ingen bestemmer over mig.
Han er kvik. Man kan ikke modsige hans logik.
- Du har ikke brug for mig der. - Bliv ikke vred.
Jeg er ikke vred. Jeg er fuld af selvynk. Hvem kan komme efter dig?
Hvem kan efterfølge Daenerys Stormfødt, Dragemoderen?
Mange kvinder, forestiller jeg mig.
Du får specifikke ordrer -
- angående Meereen og Dragebugtens velfærd.
- "Dragebugten"? - "Slavebugten" duer ikke længere.
Du skal nok få den trone, du så gerne vil have. Det er jeg sikker på.
Jeg håber, at den gør dig lykkelig.
Jeg har ondt af Westeros' lorder. De ved ikke, hvad der venter dem.
Farvel, Daario Naharis.
- Hvordan tog han det? - Ingen tårer.
Jeg ved, at det var svært for Dem.
De afviste en, der elsker Dem -
- fordi han ville have været en hæmsko i De Syv Kongeriger.
Den slags selvopofrelse gør Dem til en god regent -
- hvis det er nogen trøst.
- Det er det ikke. - Nej.
Sikkert ikke. Jeg er elendig til at trøste.
Ja, det er De virkelig.
Udmærket. Men tænk lige over, at det her faktisk er ved at ske.
De har Deres hær, Deres flåde og Deres drager.
Alt, hvad De har ønsket Dem, siden De var gammel nok til at ønske noget.
Det er nu inden for rækkevidde.
Er De bange?
Godt.
De spiller det store spil nu.
Og det store spil er skræmmende.
De eneste, der ikke frygter fiasko, er galninge som Deres far.
Ved De, hvad der skræmmer mig?
Jeg sagde farvel til en mand, der elsker mig.
En mand, jeg troede, at jeg holdt af...
og jeg følte intet.
Jeg ville bare gerne videre.
Han var ikke den første, der elskede Dem, og han bliver ikke den sidste.
De har overhovedet ikke formået at trøste mig.
Hvis det kan hjælpe, så har jeg været kyniker, så længe jeg kan huske.
Folk vil altid have mig til at tro på ting.
Familien, guderne, konger, mig selv.
Det var fristende, indtil jeg så, hvad tro gør ved folk.
Så jeg sagde nej tak til at tro.
Men alligevel er jeg her.
Jeg tror på Dem.
Det er faktisk pinligt.
Jeg ville love Dem mit sværd, men jeg har intet sværd.
Det er Deres råd, jeg vil have.
Det er Deres, nu og for evigt.
Godt.
Jeg har fået noget lavet til Dem.
Jeg ved ikke, om det er rigtigt.
Tyrion Lannister, jeg udnævner Dem til Dronningens Hånd.
- Du er ikke en af mine, vel? - Nej, mylord.
Det tænkte jeg nok. For køn.
Hvor er mine dumme sønner?
Sorte Walder og Lothar lovede at være her ved middagstid.
De er her, mylord.
Hvad laver de? Trimmer deres kussehår?
Sig, at de skal komme herhen. Nu.
Men de er her allerede, mylord.
Her, mylord.
De var ikke nemme at skære ud. Især ikke Sorte Walder.
Mit navn er Arya Stark. Det vil jeg have, at du skal vide.
Det sidste, du nogensinde får at se, er en Stark, der smiler, mens du dør.
Tilgiv mig, mylady... hvis du er ved at bede.
Jeg er færdig med den slags.
Jeg kom her hver dag, da jeg var yngre.
Jeg bad om at være et andet sted.
Dengang tænkte jeg kun på, hvad jeg ville have, ikke hvad jeg havde.
- Jeg var en dum pige. - Du var et barn.
- Hvad vil du? - Det troede jeg, at du vidste.
- Jeg tog fejl. - Nej.
Før hver beslutning lukker jeg øjnene og ser det samme billede.
Hver gang jeg overvejer en handling, spørger jeg mig selv...
om den kan hjælpe mig med at gøre billedet til virkelighed.
Trække det ud af mine tanker og ind i verden.
Jeg handler kun, hvis svaret er ja.
Et billede af mig på Jerntronen...
med dig ved min side.
Det er et smukt billede.
Nyheden om slaget vil hurtigt sprede sig.
Alle har hørt mig erklære troskab mod huset Stark.
Du har før støttet andre huse.
Det har aldrig forhindret dig i at tjene dig selv.
Fortiden er borte for evigt.
Du kan sidde her og sørge over den eller forberede dig på fremtiden.
Du, min elskede, er huset Starks fremtid.
Hvem bør Norden følge?
Ned og Catelyn Starks ægte datter, født her i Winterfell -
- eller en moderløs bastard, født i Syden?
- Jeg forlader jer her. - Tager du ikke med os?
Muren består ikke kun af is og sten.
Ældgamle fortryllelser er hugget ind i dens fundament.
Stærk magi, der beskytter mennesker mod det, der ligger hinsides den.
Så længe den står, kan de døde ikke passere den.
Jeg kan ikke passere den.
- Hvor tager du hen? - Den store krig nærmer sig.
Jeg kæmper stadig for de levende.
Jeg vil gøre, hvad jeg kan... så længe jeg kan.
Tak, onkel Benjen.
Jeg ønsker jer begge held og lykke.
Er du sikker på, at du er klar?
Jeg er den treøjede ravn nu.
Jeg skal være klar.
- Ned? - Lyanna?
Er det dig?
Er det virkelig dig?
- Du er ikke en drøm. - Nej, jeg er ikke en drøm.
Jeg er her. Lige her.
Jeg har savnet dig, storebror.
Jeg har også savnet dig.
Jeg vil gerne være tapper.
- Det er du. - Nej.
- Jeg vil ikke dø. - Det kommer du heller ikke til.
- Giv hende vand! - Nej, ikke vand, bare...
- Er der en maester? - Hør på mig, Ned.
Hvis Robert finder ud af det... Du kender ham, Ned.
Du er nødt til at beskytte ham.
Lov mig det, Ned.
Lov mig det.
Lov mig det, Ned.
Lov mig det.
The Vales riddere kan ikke kæmpe sammen med invaderende vildlinge!
Vi invaderede ikke.
- Vi blev inviteret. - Ikke af mig.
Det frie folk, nordboerne og The Vales riddere -
- kæmpede tappert, kæmpede sammen, og vi vandt.
Min far plejede at sige, at vi finder vores sande venner på slagmarken.
Huset Bolton er besejret.
Krigen er forbi. Vinteren er kommet.
Hvis maestrene har ret, så bliver det den koldeste i tusinde år.
Vi bør ride hjem og vente, til stormene er drevet over.
Krigen er ikke forbi.
Og jeg lover Dem, min ven -
- at vores sande fjende ikke venter stormen ud. Han kommer med stormen.
Deres søn blev myrdet ved Det Røde Bryllup, lord Manderly -
- men De nægtede at komme.
De svor huset Stark troskab, lord Glover -
- men i nødens stund nægtede De at komme.
Og De, lord Cerwyn -
- Deres far blev flået levende af Ramsay Bolton.
Alligevel nægtede De at komme.
Men huset Mormont husker!
Norden husker!
Vi kender ingen anden konge end Kongen i Norden ved navn Stark.
Jeg er ligeglad med, om han er bastard. Han har Ned Starks blod.
Han er min konge, fra denne dag til sin sidste dag.
Lady Mormont taler skarpt, men sandt.
Min søn døde for Robb Stark, Den Unge Ulv.
Jeg regnede ikke med at få en ny konge i min levetid.
Jeg gav ikke mine mænd til Deres sag -
- for jeg ville ikke ofre flere forgæves.
Men jeg tog fejl.
Jon Snow, hævn Det Røde Bryllup!
Han er Den Hvide Ulv. Kongen i Norden!
Jeg kæmpede ikke ved Deres side på slagmarken -
- og det vil jeg fortryde, til jeg dør.
En mand kan kun indrømme sine fejl og bede om tilgivelse.
Der er intet at tilgive, mylord.
Der kommer flere kampe.
Huset Glover står bag huset Stark -
- som vi har gjort i tusind år!
Og jeg står bag Jon Snow.
Kongen i Norden!
- Kongen i Norden! - Kongen i Norden!
Kongen i Norden!
Kom så!
Jeg erklærer hermed Cersei af huset Lannister -
- den første af sit navn -
- dronning af andalerne og de første mennesker -
- De Syv Rigers beskytter.
Må hun regere længe!