Op med den. Kom nu, giv den hele armen!
Værsgo, min dreng.
Denne vej, mine herrer.
Også jer. Skynd jer!
Released on www.DanishBits.org
Jeg har aldrig før set en mand svinge en økse som dig.
Hvor mange mænd skulle der til for at fælde dig?
Kun en.
Han må have været en slags uhyre.
Han var en kvinde.
Jeg tror, at nogle af mændene er lidt bange for dig.
Det er jeg vant til.
Da jeg fandt dig, troede jeg, at du havde været død i flere dage.
Du stank allerede og var dækket af insekter.
Og der stak en knogle ud lige der.
Jeg ville begrave dig, men så hostede du. Jeg sked næsten i bukserne.
Jeg troede, at du skulle dø, da jeg læssede dig på vognen, men nej.
Jeg troede, at du skulle dø ved flere lejligheder bagefter, men nej.
Hvad holdt dig i live?
Had.
Du er her af en årsag.
- Ja, fordi jeg er svær at slå ihjel. - Nej, en årsag.
Guderne er ikke færdige med dig endnu.
Det har jeg hørt før. Men han talte om en anden gud.
Måske havde han ret. Jeg ved ikke meget om guderne.
Så er du i den forkerte branche.
En masse skinhellige svin tror, de ved, hvad gud eller guderne vil.
Ikke mig. Jeg kender ikke engang deres navne.
Måske er det De Syv. Måske er det De Gamle Guder.
Måske er det Lysets Herre. Eller også er de alle den samme.
Jeg ved det ikke.
Men jeg tror på, at der er noget, som er større end os.
Og hvad det end er, så har det planer for Sandor Clegane.
Du ved ikke, hvem jeg var før i tiden.
Du ved ikke, hvad jeg har gjort.
Jeg har hørt fortællinger.
Hvis guderne er ægte...
hvorfor har de så ikke straffet mig?
Det har de.
Deres Nåde.
Hvad læser vi i dag?
"Moderens bog", Deres Hellighed.
Kapitel 3, vers 12.
- "Vandet afrunder stenene ..." - "... og jævner de ujævne kanter."
"På samme måde beroliger en kvindes kærlighed en mands dyriske natur."
"En hustru salver sin mands sår."
"En mor synger sin søn i søvn."
De lærer hurtigt.
Nogle kender alle vers af den hellige tekst -
- men har ikke en dråbe af Moderens nåde i sig.
Og så er der vildmænd, der slet ikke kan læse -
- som forstår Faderens visdom.
I årevis foregav jeg at elske de fattige og de plagede.
Jeg ynkede dem, men jeg elskede dem ikke.
Jeg fandt dem frastødende.
De er svære at elske.
De fattige vækker vores afsky, fordi de er os -
- berøvet vores selvbedrag.
Sådan ville vi se ud uden fint tøj og lugte uden parfume.
- Må jeg spørge om noget personligt? - Naturligvis.
Kongen nævnte, at siden genforeningen har De ikke være i seng sammen.
Nej.
De har en pligt, Deres Nåde.
Over for Deres mand, Deres konge, Deres land -
- og guderne selv.
Det er bare...
De lyster, der engang drev mig, gør det ikke længere.
Samleje kræver ikke begær fra kvindens side -
- kun tålmodighed.
Kongen skal have en arving, hvis vores arbejde skal kunne fortsætte.
Tilgiv mig. Sommetider er den sande vej svær at finde.
Svær at finde og endnu sværere følge.
Men De har gjort store fremskridt.
Jeg håber bare, at Deres farmor vil følge Deres eksempel.
- Min farmor? - Ja.
Tornedronningen er en bemærkelsesværdig kvinde -
- en stærk kvinde og en synder uden anger.
De må lære hende den nye vej, som hun lærte Dem den gamle.
Ellers frygter jeg for hendes sikkerhed, krop og sjæl.
Kan den bevæge sig eller tale?
Jeg vil tale med dig alene.
Septa Unella har været min ven og rådgiver.
Det her er jo vanvittigt!
Du er ikke i din helligdom nu, min kære.
Hvis jeg fløjter, så kommer mine mænd og tæsker dig, indtil jeg siger stop.
Hvis jeg siger stop.
- Du kunne bruge et godt lag tæsk. - Farmor!
- Hvad har de gjort ved dig? - I marcherede mod Spurven og troen.
Guderne kunne have straffet dig og far, men de var barmhjertige.
Og hvilken barmhjertighed har de vist din bror?
Loras' eneste håb er at bekende sine forbrydelser og angre.
Hvis han gør det, må han tage tilbage til Highgarden.
Han må frasige sig sit navn og sin titel.
- Er du blevet skør? - Og leve som pønitent.
- Han er huset Tyrells fremtid. - Han kan begynde forfra.
- Som en sjælløs fanatiker. - Som en fri mand.
Du rejser til Highgarden i dag.
Der er ingen lov, der siger, at du skal blive her.
Jeg er dronning.
Det er min pligt at tjene min mand, kongen.
Men du bør rejse, farmor. Du hører til derhjemme.
- Jeg forlader dig aldrig. Aldrig! - Det er du nødt til.
Rejs hjem.
Find trøst i bøn og gode gerninger.
Moderen våger over os alle.
Vi ses snart, min kære.
Syv velsignelser, farmor.
Skal vi bede?
Vi sagde, at vi ville kæmpe med dig, kong Krage, og vi mente det.
Men det her var ikke aftalen.
Det er ikke de hvide vandrere. Det er ikke de dødes hær.
Det er ikke vores kamp.
Uden ham ville ingen af os være her.
I ville alle sammen være kød i Nattens Konges hær -
- og jeg ville være en bunke brændte knogler som Mance.
Husker I Mances lejr? Den strakte sig helt til horisonten.
Og se os nu. Se, hvad der er tilbage af os.
Hvis vi taber denne kamp, så er vi færdige.
Dusinvis af stammer, hundredvis af generationer, borte for evigt.
Vi bliver de sidste af det frie folk.
Det er, hvad der sker med jer, hvis vi taber.
Bolton, Karstark og Umber ved, at I er her.
De ved, over halvdelen af jer er kvinder og børn.
Når de har dræbt mig, så kommer de efter jer.
I har ret. Det er ikke jeres kamp.
Jeg burde ikke bede jer tage med mig til Winterfell. Det var ikke aftalen.
Men jeg har brug for jer til at besejre dem, så I kan overleve.
Kragerne slog ham ihjel, fordi han talte for det frie folk.
Han døde for os.
Hvis ikke vi er villige til at dø for ham, så er vi kujoner.
Hvis det er det, vi er, fortjener vi at blive de sidste af det frie folk.
Snow.
- Er du sikker på, at de kommer? - Vi er ikke snu ligesom jer i Syden.
Hvis vi siger, at vi vil gøre noget, så gør vi det.
- Jeg hørte, at De forlader byen. - Det kommer ikke Dem ved.
Deres barnebarn er i fængsel. De lader ham rådne op i en celle.
Loras rådner op i en celle på grund af Dem.
Ypperstespurven regerer byen på grund af Dem.
Vores to ældgamle huse risikerer at kollapse på grund af Deres dumhed.
De har ret.
Jeg begik en frygtelig fejl. Jeg må leve med den hver eneste dag.
Godt.
Jeg inviterede en hær af fanatikere, og nu må vi bekæmpe dem sammen.
Vi har brug for hinanden.
Gad vide, om De er det værste menneske, jeg har mødt.
Når man når en vis alder, er det svært at huske.
Men de virkeligt rædsomme skiller sig ud gennem årene.
Husker De Deres hånlige smil, da mine børnebørn blev fængslet?
Det gør jeg. Det glemmer jeg aldrig.
De elsker Deres barnebarn. Jeg elsker min søn.
Det er den eneste sandhed, jeg kender.
Vi må forsvare dem.
Jeg forlader denne elendige by, så snart jeg kan -
- før den skoløse fanatiker smider mig i en af sine celler.
Hvis De er halvt så klog, som De tror, så gør De det samme.
Aldrig. Jeg vil aldrig forlade min søn.
Hvad vil De så gøre?
De har ingen støtte. Ikke længere.
Deres bror er væk. Det sørgede Ypperstespurven for.
Resten af Deres familie har forladt Dem. Folket foragter Dem.
De er omgivet af tusinde fjender. Vil De dræbe dem alle på egen hånd?
De har tabt, Cersei.
Det er den eneste glæde, jeg kan finde i al denne elendighed.
Sikke et sørgeligt forsøg på en belejring.
Nogen må lære de skvat, hvordan man graver skyttegrave.
Ja, det må nogen bestemt.
Nej, nej. Ikke mig. Jeg er bare en glorificeret lejesoldat.
- Du er ridder. Der er stor forskel. - Ja. Riddere får ikke løn.
Du har bedre instinkter end nogen Lannister-officer.
Det er som at sige, at jeg har en større pik end nogen ubesudlet.
Jeg skal snart lede hele vores hær. Du kan være min nye højre hånd.
Du lovede mig en titel, en borg og en smuk, adelig hustru.
- En Lannister betaler altid... - Lad være med at sige det.
Kom ud og mød os, Sortfisk!
Vi har lord Edmure!
Overgiv borgen, eller vi hænger ham!
Det her er sidste advarsel! Overgiv borgen!
Tror du ikke, at jeg gør det, bedstefar?
Jeg skar halsen over på din niece.
Hvor var du? Du flygtede som en skide kujon!
Overgiv borgen, eller jeg skærer halsen over på ham.
Så gør det da. Skær halsen over på ham.
Lothar, ikke sandt?
- Ser Jaime. Vi vidste ikke, De kom. - De har intet ydre forsvarsværk.
De har lige ladet 8000 mænd nærme sig uantastet.
Godt, vi er venner. Ellers ville vi kneppe Dem i røven nu.
Giv lord Edmure et bad og mad.
Walder.
Edmure er huset Freys fange.
Kun en tåbe kommer med tomme trusler.
Lad os sige, at jeg truede med at slå Dem, hvis ikke De klappede i.
Hvad ville jeg så gøre, hvis De talte?
Jeg er kommet for at generobre borgen.
Bad ham og giv ham mad, medmindre De vil overtage hans plads.
Jeg beklager, ser Jaime. Gør, som han siger.
Jeg har nu kommandoen over belejringen.
Næste gang Sortfisken kigger ud, skal han se en hær, ikke det her.
Begynd at grave skyttegrave rundt om lejren og opstil forposter.
Øg indsatsen på belejringstårne og blider.
- De belejringstårne tilhører os. - Som jeg sagde, har jeg kommandoen.
Bryder De Dem ikke om det, så tag hjem.
Send bud til Sortfisken. Jeg vil forhandle.
- Forhandle eller kæmpe? - Han er en gammel mand.
Du har kun én hånd. Jeg satser på oldingen.
Lady Mormont.
Velkommen til Bear Island.
Jeg husker, da De blev født. De blev opkaldt efter min tante Lyanna.
- De bliver sikkert også en skønhed. - Det tvivler jeg på.
Min mor var ingen skønhed.
Men hun var en dygtig kriger. Hun døde, da hun kæmpede for Deres bror.
Jeg gjorde tjeneste under Deres onkel ved Castle Black.
Han var også en stor kriger og en retskaffen mand.
- Jeg var hans oppasser. Faktisk... - Ikke mere småsnak!
Hvorfor er De her?
Stannis Baratheon lå i garnison ved Castle Black, før han blev dræbt.
- Han viste mig det brev, De skrev. - Jeg kan godt huske, hvad der stod.
Bear Island har ingen anden konge end kongen i Norden, som hedder Stark.
Robb er væk, men det er huset Stark ikke.
Og det har brug for Deres støtte nu, mere end nogensinde.
Jeg er kommet med min søster for at anmode om Mormonts troskab.
De er en Snow, og lady Sansa er en Bolton.
Eller er hun en Lannister? Jeg har hørt modstridende meldinger.
Jeg gjorde det nødvendige for at overleve, mylady.
- Jeg er en Stark, nu og for evigt. - Hvis De siger det.
De vil ikke kun have min troskab, men også mine krigere.
Ramsay Bolton må ikke beholde Winterfell. Vi må stoppe ham.
Han holder vores bror, Rickon Stark, som fange.
De må forstå, mylady...
Jeg forstår, jeg er ansvarlig for Bear Island og alle, der bor her.
Hvorfor skulle jeg ofre en eneste Mormonts liv i en andens krig?
Hvis jeg må tale, mylady... så forstår jeg, hvordan De har det.
- Jeg kender Dem ikke, ser ..? - Davos, mylady. Af huset Seaworth.
De behøver ikke spørge Deres maester om mit hus. Det er ret nyt.
Godt, ser Davos af huset Seaworth. Hvorfor forstår De, hvad jeg føler?
De havde aldrig troet, at De skulle befinde Dem i en position -
- hvor De har ansvaret for så mange liv i så ung en alder.
Min situation minder om Deres.
Jeg var søn af en krabbefisker, og så var jeg smugler.
Nu taler jeg til en lady af et stort hus i krigstid.
Men jeg er her, fordi det her ikke er en andens krig.
Det er vores krig.
Fortsæt, ser Davos.
Deres onkel, lordkommandant Mormont, gjorde denne mand til sin oppasser.
Han valgte Jon som sin efterfølger, fordi han turde gøre det rigtige -
- selv hvis det indebar at ofre sit liv.
For Jeor Mormont og Jon Snow forstod begge -
- at den sande krig ikke er mellem et par stridende huse.
Den er mellem de levende og de døde.
Og tag ikke fejl, mylady... de døde er på vej.
Er det sandt?
Både Deres onkel og jeg har kæmpet mod dem.
Vi tabte begge to.
Så længe huset Bolton holder Winterfell, er Norden splittet.
Og et splittet Norden har ikke en chance mod Nattens Konge.
De vil beskytte Deres folk. Jeg forstår.
Men man kan ikke skjule sig for det her.
Vi er nødt til at kæmpe.
Og vi må gøre det sammen.
Huset Mormont har været tro mod huset Stark i tusinde år.
Vi vil ikke svigte Dem i dag.
Tak, mylady. Hvor mange krigere kan vi regne med?
62.
- 62. - Vi er et lille, men stolt hus.
En mand fra Bear Island kæmper med samme styrke som ti fra fastlandet.
Hvis de er halvt så vilde som deres lady, så er huset Bolton dødsdømt.
- Kongemorder. - Sortfisk.
Jeg går ud fra, at De er her for at indfri Deres løfte til min niece.
Jeg kan ikke se Sansa og Arya.
- Jeg har dem ikke. - Det var en skam.
Vil De genoptage Deres fangenskab?
- Hvorfor er De her så? - De ved, hvorfor jeg er her.
Borgen tilhører huset Frey. De er her uden tilladelse.
I kongens navn befaler jeg Dem at overgive Dem.
Eller også dræber De Edmure.
Min nevø er død, uanset hvad jeg gør.
- Hæng ham dog. - De nøjes ikke med Edmure.
De tvinger mig til at storme borgen. Flere hundrede vil dø.
Hundredvis af mine, tusindvis af Deres -
- hvis De kan bryde igennem murene.
Vi skal nok bryde igennem dem og dræbe Dem alle.
Men hvis De overgiver Dem, lover jeg at skåne Deres mænd. På æresord.
Deres ære... At forhandle med en edbryder er som at bygge på kviksand.
Krigen er forbi, ser. Hvorfor ofre mænd for en håbløs sag?
Så længe jeg er i live, er krigen ikke forbi.
Det her er mit hjem.
Jeg blev født på denne borg, og jeg er klar til at dø på den.
Så De kan enten angribe eller forsøge at sulte os ud.
Vi har proviant nok til to år.
Har De to år, Kongemorder?
De vil ikke redde Deres mænds liv. Hvorfor ville De forhandle med mig?
Belejringer er kedelige.
Jeg ville se Dem ansigt til ansigt, tage mål af Dem.
- Det har De nu gjort. - Ja, det har jeg.
Jeg er skuffet.
- Svaret er nej. - Hvis De lyttede, lord Glover...
Vi har kun lige generobret borgen fra de jernfødte med hjælp fra Bolton.
Og nu skal jeg kæmpe imod dem? Jeg risikerer at blive flået.
- Huset Bolton er forrædere. - Har andre huse i Norden valgt Dem?
- Huset Mormont. - Og ..?
- Vi har sendt ravne til Manderly... - Jeg er ligeglad med ravne.
De vil have mig med i Deres hær.
Hvem kæmper i denne hær?
Størstedelen af styrken er vildlinge.
Så er rygterne altså sande.
Jeg turde ikke at tro på dem.
Jeg tog imod Dem af respekt for Deres far.
Nu vil jeg gerne have Dem til at gå.
Huset Glover vil ikke opgive sit familiesæde -
- for at kæmpe side om side med vildlinge.
- Lord Glover... - Det var det hele.
Huset Glover er edsvorent til huset Stark.
Edsvorent til at komme, når der er brug for det.
Ja, min familie tjente huset Stark i århundreder.
Vi græd, da vi hørte om Deres fars død.
Da min bror var lord af borgen, kom han, da Robb kaldte.
Hvor var kong Robb, da de jernfødte angreb borgen?
Da de smed min hustru og mine børn i fængsel -
- og mishandlede og myrdede vores undersåtter?
Han var sammen med sin udenlandske hore -
- og fik sig selv og sine følgesvende dræbt.
Jeg tjente huset Stark engang.
Men huset Stark er dødt.
- Hvorfor skulle vi hertil? - Nogle af os kan stadig lide det.
- Tag i det mindste en drink. - Ellers tak.
Gå ikke for langt væk. Jeg finder dig igen om lidt.
Intet på Jernøerne har sådan en røv.
Interesserer det dig ikke længere?
Undskyld. Jeg skal nok lade være med at spøge med det.
Jeg vil aldrig såre dig, lillebror. Ved du ikke det?
- Tror du, at onkel Euron jagter os? - Naturligvis.
Så længe vi er i live, udgør vi en trussel.
- Han skal nok finde os. - Verden er stor, vi sejler hurtigt.
- Drik. - Jeg vil ikke have noget.
Jeg er ligeglad med, hvad du vil. Drik.
Drik det hele.
- Jeg ved, at du har haft det svært. - "Svært"?
Men jeg er træt af at se dig krybe som en slagen hund.
Drik den forbandede øl!
Og hør så på mig.
Jeg har brug for dig, den rigtige Theon Greyjoy. Ikke ham her.
Kan du finde ham for mig?
Drik!
Du slap væk, hører du? Du slap væk for altid.
- Vi skal nok få retfærdighed. - Det ville indebære min død.
Op i røven med retfærdighed. Så hævn. Drik.
Hør på mig.
Hvis du er så ødelagt, at du ikke kan komme tilbage, så tag dit eget liv.
Gør en ende på det.
Men hvis du bliver her, Theon, så har jeg brug for dig.
Vi skal sejle til Meereen.
Vi skal indgå en alliance med denne dragedronning.
Og så skal vi generobre Jernøerne.
Er du med mig?
Er du virkelig med mig?
Da det er min sidste nat på land, vil jeg kneppe patterne af hende der.
Stannis slog lejr her på vej mod Winterfell.
Skulle det være godt?
Han var den mest erfarne hærfører i Westeros.
Der var en grund til, at han valgte dette sted.
Bjergene er en naturlig befæstning, og her er vand til hestene.
Vi bliver her ikke længe. Der kan komme en storm til.
Sneen besejrede Stannis lige så meget som huset Bolton.
Vi må marchere mod Winterfell nu, mens vi stadig kan.
2000 vildlinge, 200 Hornwoods, 143 Mazins.
62 Mormonts.
Det er ikke, hvad vi havde håbet på.
Men vi har stadig en chance, hvis vi er forsigtige og snu.
For fanden da!
Er han din mest betroede rådgiver nu -
- fordi han skaffede dig 62 mænd fra en tiårig?
Uden ser Davos ville jeg ikke være her, og han tjente Stannis godt.
Stannis, der tabte på Blackwater, myrdede sin egen bror -
- og som ikke har noget hoved.
- Vi har brug for flere mænd. - Det har vi ikke tid til.
- Hvis vi red til Castle Cerwyn... - Vi kæmper med den hær, vi har.
Det er ikke værd at skændes om!
Hvem fanden er du?
Jeg var soldat engang.
Alle mine overordnede troede, at jeg var modig. Det var jeg ikke.
Jeg flygtede aldrig fra en kamp.
Jeg frygtede, at mine venner skulle se min frygt.
Jeg var en kujon.
Jeg adlød ordrer. Uanset hvad ordrerne var.
"Brænd den landsby ned!" Fint nok, så er jeg brandstifter.
"Stjæl bondens afgrøder!" Fint, så er jeg tyv.
"Dræb de unge knægte, så de ikke kan kæmpe mod os." Så er jeg morder.
Jeg husker engang, hvor en kvinde skreg og kaldte os for dyr -
- mens vi slæbte hendes søn ud af deres hytte.
Men vi var ikke dyr. Dyr er tro mod deres natur.
Vi havde forrådt vores.
Jeg skar halsen over på drengen, mens hans mor skreg og blev holdt.
Den nat... skammede jeg mig.
Jeg skammede mig så meget, at jeg ikke kunne spise eller sove.
Jeg kunne kun stirre op på den mørke himmel -
- og høre moderen, der skreg sin søns navn.
Jeg skal høre hendes skrig resten af mit liv.
Jeg kan ikke få drengen tilbage.
Det eneste, jeg kan gøre, er at sprede en smule godhed i verden.
Det er alt, hvad nogen af os kan, ikke?
Det er aldrig for sent at holde op med at stjæle og myrde -
- og begynde at hjælpe folk.
Aldrig for sent at vende tilbage.
Det handler ikke om, at guderne skal besvare ens bønner.
Det handler slet ikke om guderne. Det handler om jer.
I må lære selv at besvare jeres bønner.
De Syv velsigne Dem, kære venner.
Hvad kan vi gøre for Dem?
- Hvad foregår der her? - Vi taler om livet.
- Hvad med Dem? - Vi beskytter folket.
Vi takker Dem for beskyttelsen.
Hvem beskytter De os mod?
- Har De nogen heste? - Ingen heste.
- Intet guld. Intet stål. - Hvad med mad?
- Man bliver sulten af at beskytte. - Det tror jeg gerne.
De må gerne blive til aftensmad, men vi har mange sultne munde her.
Pas godt på Dem selv. Natten er mørk og fuld af rædsler.
"De syv velsigne Dem, kære venner"?
Jeg er septon. Hvad skulle jeg have sagt?
De tror ikke på dine Syv. Broderskabet følger Den Røde Gud.
Men alle er velkomne her. Vi har alligevel intet, de vil have.
Jo. I har mad, I har stål, selv om du sagde nej. Og kvinder.
Hvad vil du da gøre? Kæmpe mod dem? Dræbe dem?
Det bliver dig mod alle dem. Folk her kan ikke kæmpe.
- Det kan du. - Jeg er færdig med at kæmpe.
- Også for at forsvare dig selv? - Vold er en sygdom.
Man helbreder ikke en sygdom ved at sprede den til flere.
Man helbreder den heller ikke ved at dø.
Du har arbejdet nok. Kom, så laver jeg mad.
Det bliver en kold nat. Vi får brug for brænde.
Jeg gemmer en skål suppe til dig. Måske har jeg også noget øl et sted.
Han lyver normalt ikke, og han siger, at jernflåden er i Slavebugten.
Jeg skal ikke i nærheden af de galninge.
- De er fra Westeros. - Hvad rager det dig?
Jeg vil bestille en billet hjem.
Dig? Du har ikke råd.
- Hvor har du stjålet den? - Hvad rager det dig?
Vi sejler om to dage.
Du kan få en hængekøje på tredje klasse.
Jeg vil have en kahyt.
Og vi sejler ved daggry.
Vi ses ved solopgang.
Søde pige?