Released on www.DanishBits.org
- Hvor vil du tage hen? - Sydpå.
- Hvad vil du gøre? - Få varmen.
Jeg var med dig ved Hardhome.
Vi så, hvad der er derude. Vi ved, at det er på vej hertil.
Hvordan kan du forlade os nu?
- Jeg gjorde alt, hvad jeg kunne. - Du aflagde en ed!
Ja. Jeg gav mit liv til Nattens Vogtere.
De myrdede mig, Edd! Mine egne brødre!
Vil du have mig til at blive her efter det?
Luk porten op!
Det er en god suppe.
Husker du de nyretærter, Bedste plejede at bage?
Med ærter og løg?
Vi skulle aldrig have forladt Winterfell.
Gid, vi kunne rejse tilbage til den dag, vi tog derfra.
Jeg vil råbe ad mig selv: "Tag ikke af sted, din idiot!"
Hvordan kunne vi vide det?
Jeg har tænkt meget over, hvor frygtelig jeg var over for dig.
- Gid, jeg kunne ændre alt. - Vi var børn.
Jeg var frygtelig, indrøm det bare.
Du var frygtelig af og til.
Jeg var nok heller ikke så sjov. Jeg surmulede, mens I andre legede.
Kan du tilgive mig?
- Tilgiv mig. - Fint nok.
Fint nok, jeg tilgiver dig.
Efter tusinde år skulle man tro, at Vogterne kunne brygge en god øl.
- Hvor vil du tage hen? - Hvor vil vi tage hen?
Hvis ikke jeg passer på dig, kommer fars spøgelse og myrder mig.
- Hvor skal vi tage hen? - Vi kan ikke blive her.
Der er kun et sted, vi kan tage hen: hjem.
Og bede Bolton om at flytte?
Vi generobrer det.
- Jeg har ingen hær. - Hvor mange vildlinge reddede du?
- De kom ikke for at tjene mig. - De står i gæld til dig.
Tror du, de er i sikkerhed her med Bolton som statholder?
Winterfell er vores hjem.
Det er vores og Aryas og Brans og Rickons, hvor end de er.
Det tilhører vores familie. Vi må kæmpe for det.
Jeg er træt af at kæmpe!
Jeg har ikke gjort andet, siden jeg rejste hjemmefra.
Jeg har dræbt Nattens Vogtere. Jeg har dræbt vildlinge.
Jeg hængte en dreng, der var yngre end Bran.
Jeg kæmpede... og jeg tabte.
Generobrer vi ikke Norden, er vi aldrig i sikkerhed.
Jeg vil gerne have din hjælp.
Men jeg gør det selv, om nødvendigt.
- Mylady. - Ser Davos.
Har De tænkte Dem at blive her i Castle Black?
Jeg gør, som Jon Snow befaler.
Tjener De Jon Snow nu?
Han er den lovede prins.
Undskyld, mylady, men jeg troede, at det var Stannis.
Hvad skete der dernede?
Der blev udkæmpet et slag. Stannis blev besejret.
Og Shireen? Hvad skete der med prinsessen?
Jeg så, hvad der skete.
Jeg så Stannis' styrker blive besejret.
- Davos Seaworth. - Vi har mødt hinanden før.
Jeg var kongegarde for Renly Baratheon -
- før Renly blev myrdet med blodmagi.
Det hører fortiden til.
Ja, det hører fortiden til.
Det betyder ikke, at jeg glemmer... eller tilgiver.
- Han tilstod. - Hvem?
Stannis. Lige før jeg henrettede ham.
- The Vales forsvarer! - Onkel Petyr!
Mylord. Kom og se.
Jeg gik glip af din navnedag.
- En falk! - En jagtfalk.
Den mægtigste og mest sjældne af alle fugle.
Sidst jeg så Dem, Baelish, sagde De, at De ville tage Sansa med hjem.
Men nu hører vi, at hun er blevet gift med Ramsay Bolton.
På vej mod The Fingers blev vi angrebet af Bolton-mænd.
De vidste præcis, hvornår vi rejste, og hvem vi havde med.
Tror De, at jeg er dum?
Sig mig, lord Royce -
- hvem kendte til mine rejseplaner med Sansa Stark?
Jeg fortalte det til Dem og ingen andre.
Hvis man krænker en mands ære i hans eget hjem -
- kan man ende med at skulle duellere mod ham.
Deres hjem er The Vale. The Vales lord står foran os.
Jeg bekymrer mig kun om hans dom.
Skal vi smide ham ud ad Månedøren?
Mylord.
Mylord, jeg har altid været tro mod huset Arryn.
Mod Deres far, Deres mor og nu Dem selv.
Tror du på ham, onkel Petyr?
Lord Royce har været en tro tjener for The Vale.
Han har haft en strålende militær karriere.
Hvis vi kan stole på hans fulde loyalitet -
- så kan han gøre nytte i de kommende krige.
De kan stole på min fulde loyalitet, mylord.
Jeg synes, at han fortjener en chance til.
Lad gå.
Jeg kommer med gode nyheder.
Ifølge mine venner nordpå er Sansa flygtet.
Hun er vel på vej til Castle Black, hvor hendes bror er lordkommandant.
Men hun er ikke i sikkerhed der. Ikke med huset Bolton i hælene.
Hun er min kusine.
- Vi må hjælpe hende. - Jeg tænkte det samme.
Vores lord har talt.
Saml The Vales riddere.
Tiden er inde for os til at slutte os til kampen.
De inviterer fjenden til vores by.
En vis mand sagde, at vi slutter fred med fjender, ikke med venner.
Jeg slutter ikke fred med dronningens fjender. Jeg dræber dem.
Det er den militære tilgang. Hvordan er det gået i Meereen?
Jeg repræsenterer den diplomatiske vej.
Dronningen forsøgte at slutte fred, og herrerne forsøgte at myrde hende.
Vi går ind i disse forhandlinger med åbne øjne.
Min personlige erfaring med slaveri har lært mig, hvor frygteligt det er.
- I hvor mange dage var De slave? - Længe nok til at vide det.
Ikke længe nok til at forstå det.
Jeg købte denne dværg for en enkelt guldhonnør.
På en eller anden måde er De klatret til toppen af den store pyramide.
Det er ganske imponerende.
Og nu taler De for De Gode Herrer i Astapor.
Skål for, at heldet kan vende.
Vi kom for at møde dronningen, men mødes af en dværg og en eunuk.
Lad os gøre det kort.
- Fortæl mig, hvad De vil have. - Vi vil have Dem ud af Slavebugten.
Tag Deres drager og lejesoldater, og rejs væk.
Dronningen bliver ikke i Meereen for evig.
Hendes vej fører vestpå.
Sidst vi mødtes, tilbød jeg hende skibe -
- så hun kunne rejse til Westeros. Hun nægtede at tage imod dem.
Hun nægtede, fordi hundredtusinder af mennesker stadig levede i lænker.
- Som de har siden tidernes morgen. - Men ikke længere.
Tror De, at De er en fri mand nu? De tager stadig imod ordrer.
Deres herre har nu bare sølvfarvet hår og bryster.
Mine venner, mine venner.
Der har altid været folk med rigdom og magt og folk uden noget.
Sådan er verden. Jeg vil ikke forandre verden.
Slaveri er vores verden.
De har ikke brug for slaver for at tjene penge.
Der er ingen slaver i Westeros, og jeg var rigere end jer alle.
Men vores dronning har indset, at det var forkert at afskaffe slaveriet -
- uden at tilbyde et nyt system til at erstatte det.
Så her er dronningens forslag:
Slaveriet vender aldrig tilbage til Meereen -
- men de andre byer i Slavebugten får tid til at tilpasse sig.
Hvad betyder det?
I stedet for at afskaffe slaveriet på en nat -
- giver vi Dem syv år til at gøre en ende på skikken.
Slaveejere vil blive kompenseret for Deres tab.
Til gengæld stopper De med at støtte Harpyens Sønner.
- Vi støtter ikke Harpyens Sønner. - Fint nok, men De stopper alligevel.
Jeg håber, at De tager imod tilbuddet, mine venner.
De får ikke et bedre tilbud.
Lad os sejle på frihedens bølge i stedet for at drukne under den.
Og som en afskedsgave til vores højtærede gæster...
Giv friheden en chance.
Se, om den ikke smager lige så godt som det, De havde før.
Mine venner!
Stort undskyld...
De venter så tyk tid.
Måske skulle jeg oversætte for Dem.
- Vi taler det fælles tungemål. - Glimrende.
- De mødtes med slaveejerne i dag. - Ja.
Vores brødre og søstre døde i kampen mod dem.
Nu inviterer De dem til vores by.
Jeg forestiller mig, at dette rum blev bygget -
- for at herskerne kunne intimidere de herskede.
Men jeg er ikke Deres hersker.
Jeg er ikke Lænkebryderen. Jeg er ikke Den Ubrændte.
Og jeg er bestemt ikke Dragemoderen.
De er en fremmed her. Hvorfor taler De for Meereen med vores fjender?
Dronningen valgte mig som rådgiver. Indtil hun vender tilbage...
- Hvornår vender hun tilbage? - Snart. Det lover jeg.
Vi kender Dem ikke.
Vi kender Grå Orm. Vi kæmpede med ham og stoler på ham.
Det er præcis derfor, at Grå Orm deltog i forhandlingerne.
Han ved, hvordan man besejrer dem, og hvornår man skal slutte fred.
Har De sluttet fred med slaveejerne?
- Vi gav dem et tilbud. - Hvad med Dem, Grå Orm?
Vil De drikke vin med de mænd?
Mændene, som stjal os fra vores mødre og solgte os som kvæg?
Jeg er soldat, ikke politiker.
Men hvis der er en chance for fred -
- en retfærdig fred, så bør vi tage den.
Missandei, De ved, hvad disse mænd er.
Hvordan kan De stole på dem?
Jeg stoler ikke på dem. Det kommer jeg aldrig til.
Men en vis mand sagde engang:
"Vi slutter fred med vores fjender, ikke med vores venner."
- Brug ikke mig til Deres løgne. - De respekterer Dem.
De respekterer mig, fordi de kender mig.
- De ved, jeg er loyal. - Også jeg.
Jeg er loyal over for min dronning.
Forråder De hende, er vi fjender.
Jeg forråder hende ikke. Jeg prøver at redde hendes by.
- De lovede at bevare slaveriet. - I kort tid.
Syv år er ikke kort tid for en slave.
De har ret. Slaveri er frygteligt og bør straks afskaffes.
Det samme gælder krig. Jeg kan ikke tage mig af begge ting i dag.
- Stol ikke på disse mænd. - Jeg stoler på deres egennytte.
De kan stoles på, hvis de tror, det gavner dem at samarbejde med mig.
De kender dem ikke. De forstår dem ikke.
Vi er ikke mennesker i deres øjne. De ser på mig og ser et våben.
De ser på hende og ser en hore.
De ser på mig og ser et vanskabt, lille udyr.
Deres foragt er deres svaghed.
De skal nok undervurdere os, og det vil vi udnytte.
De kan ikke udnytte dem.
De vil udnytte Dem. Det er sådan, de gør.
Er alt vel?
- Sæt dig ned og få vejret. - Jeg har det fint.
Jeg tror ikke, du kan ride på dragen. For 20 år siden, måske.
- Hvad? - Vores dronning. Hun er vild.
Lad ikke hendes størrelse narre dig.
Det er hårdt nok for mig, og jeg er ung.
Jeg tror ikke, at dit hjerte kunne holde til det.
Det må gøre dig vred, at dronningen valgte mig.
Det gør mig trist. Du ender med at skuffe hende.
Det kommer vi alle til.
Vi har brug for hinanden lige nu. Bagefter...
Jeg vil ikke kæmpe mod dig, Jorah Andalen.
Hvis jeg vinder, er jeg skiderikken, der slog en olding ihjel.
Taber jeg, er jeg ham, der blev dræbt af en olding.
Du blev ikke tugtet meget som barn, gjorde du vel?
Slet ikke.
Vejen gennem Hesteporten kalder de "Gudevejen".
Det østlige marked, det vestlige marked.
Da khal Drogo døde, skulle hun have sluttet sig til dosh khaleen -
- de døde khalers enker.
Det er sikkert der, hun er. Dosh Khaleen-templet.
- Hvad laver du? - Våben er forbudt i den hellige by.
Er det ikke også forbudt at stjæle deres khaleesi?
Hvis de ser os, er vi ubevæbnede.
Vi siger, at vi er handelsmænd. Men hvis de ser våben...
Du beder en hund aflevere sine tænder.
Der er 100.000 af dem dernede.
Vi venter, til det bliver mørkt.
Og så finder vi hende.
Jeg er meget knyttet til den her kniv.
Bare rolig, det rørte dig ikke.
- Ved du, hvad der sker? - Jeg ved, hvad der sker.
Jeg gør det selv.
Jeg skulle have været dothraki.
Kom.
Mine venner, vi farede vild på vej væk fra vestlige marked.
Kan I vise os vejen tilbage?
- Hvad sælger I? - Vin.
Kom forbi min bod i morgen.
Så får I en tønde af Arbors bedste vin.
I er ikke handelsmænd. Hent de andre!
Jeg sagde jo, at jeg er meget knyttet til den her kniv.
Er alt i orden?
Hvis de finder et lig med stiksår, så kommer hele byen efter os.
Nogle af dem mener ikke, at dothraki bør parre sig med fremmede.
De er dumme, gamle kvinder. Vi har altid blandet vores blod.
Hende der er lhazareen.
Khalen fandt hende, efter han havde brændt hendes landsby.
- Hvor gammel var du? - 12.
Et år senere gav hun ham en datter. Hvad gjorde han så?
Han brækkede mine ribben.
Vi er ikke dronninger her, men khalerne har brug for vores visdom.
Vores liv har betydning.
Det er mere, end de fleste kan sige.
Når khalerne mødes i morgen til Khalar Vezhven -
- så håber jeg, de vil lade dig blive hos os.
De andre muligheder er ikke så rare.
Jeg skal lade vandet.
Du kan ikke flygte fra dothraki. Det ved du.
Jeg vil aldrig flygte fra dothraki.
Gå med hende.
Jeg havde brug for frisk luft. De gamle kvinder stinker.
Ja, de stinker virkelig.
- Du var meget ung, da din khal døde. - 16.
En skam, at han ikke døde tidligere.
Ja, det var en skam.
Er det sandt, at du har tre drager?
- Og at de spyr ild? - Ja.
Vil du gerne se dem en dag?
Jeg er dosh khaleen.
Jeg må først forlade Vaes Dothrak, når jeg brændes på mit ligbål.
- Gør hende ikke fortræd! - Hun afslører os.
Vi slipper aldrig ud af Vaes Dothrak.
Vi kan kun forsøge.
Vi kan gøre mere end det. Og I skal hjælpe mig.
Og du...
Stol på mig, khaleesi. Forråd mig ikke.
Hvis jeg lod Dem gå lige nu, hvor ville De så tage hen?
Hvad ville De opsøge?
- Min bror, min mand, min familie. - Naturligvis.
For Dem betyder det at opsøge penge, fint tøj, magt.
At opsøge Deres familie er at opsøge synden.
Jeg mener det ikke ondt. Jeg opsøgte også disse ting.
Og lukkede alt andet ude.
Min far var skomager.
Han døde, da jeg var ung, og jeg overtog hans forretning.
Han var en enkel mand med enkle sko.
Jeg så, at jo mere jeg arbejdede med skoene, jo mere ville folk have dem.
Fint læder, pynt, fine detaljer og tid.
Især tid. Jeg kunne bruge flere timer på et enkelt par.
- Kvalitet tager tid. - Ja.
De har sikkert klædt Dem i et år af nogens liv.
De højbårne dækkede gerne deres fødder med min tid.
Og de betalte godt.
Jeg brugte deres penge til at smage på deres livsstil.
Hver gang jeg gav efter, følte jeg mig ophøjet.
En dag gik De gennem en gravplads og indså, at det ikke betød noget -
- og begav Dem ud på retskaffenhedens vej.
Den Fremmedes Bog, vers 25.
De kan "Den syvtakkede stjerne".
Septa Unella læser den for mig. Til mig.
Ja, hun elsker at læse til folk.
Du var tæt på. Men det var ikke en gravplads. Det var et gilde.
Jeg købte gamle, fine vine og unge, smukke piger -
- og inviterede mine venner til at dele dem.
Vi delte vinen, vi delte kvinderne -
- og til sidst var vi sanseløst berusede.
Jeg vågnede før daggry.
Jeg kunne knap nok stå op.
Alle andre sov på sofaerne eller på gulvet.
De lå i bunker ved siden af deres fine tøj.
Deres kroppes sandheder var blottede.
Jeg kunne lugte dem...
under røgelsen og parfumen...
og den fine mad, der var begyndt at blive dårlig.
Jeg så det meget tydeligt...
og så, hvad mine synder var.
Guldet, vinen, jeg drak, kvinderne, jeg udnyttede -
- min endeløse kamp for at bevare min position.
Det var alt sammen en del af en fortælling.
Noget, jeg fortalte mig selv om, hvem jeg var.
En samling af løgne, der ville forsvinde i lyset.
De mennesker, jeg forsøgte at flygte fra...
tiggerne på gaderne, de fattige...
de var tættere på sandheden, end jeg nogensinde havde været.
Hvad gjorde De så?
Jeg tog ud for at finde dem. Jeg tog ikke engang mine sko på.
Jeg gik ud ad døren og kom aldrig tilbage.
Kom. Lad os gå hen og besøge ham.
- Hvem? - Deres bror.
Loras.
Hør på mig. Du er nødt til at være stærk.
Jeg kan ikke. Jeg har aldrig været stærk.
Du er stærk.
Du er husets fremtid, familiens fremtid.
Det er jeg ligeglad med.
Har du sagt det til dem? At du er ligeglad?
Jeg vil bare have det til at stoppe.
Hjælp mig.
De vil have mig til at hjælpe dig.
Jeg skal hjælpe med at knække dig.
Det må være derfor, han lader mig besøge dig.
Hvis en af os giver efter for dem, så har de vundet.
Så lad dem vinde. Bare få det til at stoppe.
Vil du ikke nok?
Godt.
Og nu, hvordan vi undgår katastrofe i vores nuværende knibe.
Denne ypperstespurv. Jeg har håndteret fanatikere af alle slags.
Det vigtigste er ikke at opildne dem.
De er omgivet af fjender, både inde og ude.
Hvad laver De her?
- Jeg rådgiver kongen. - Gå.
Jeg sidder i Det Lille Råd. Konges Lille...
Er det her et rådsmøde?
Tydeligvis ikke. Jeg deler ud af min visdom og min støtte.
Tak for Deres råd, stormaester.
- Det var alt. - Deres Nåde.
Eftersom jeg er gået glip af flere møder i Det Lille Råd -
- ville jeg tale med dig om et par ting.
- Jeg har tænkt på Ypperstespurven. - Det har vi alle, desværre.
Vi må være forsigtige med en mand som ham.
For at forhindre at situationen eskalerer yderligere.
Du må ikke gøre ham til vores fjende. Han har Margaery.
- Vi må ikke bringe hende i fare. - Kig på mig.
Hvad gjorde de mod mig? Mod kongens egen mor?
Det gør ikke noget. Det hører fortiden til.
Og Margaerys sikkerhed er naturligvis altafgørende.
Du kan ikke lide Margaery, vel?
Om jeg kan lide hende eller ej, er sagen uvedkommende.
Margaery er dronning.
Dronninger må respekteres. Konger endnu mere.
Ikke kun for deres egen skyld, men for alles.
Ypperstespurven har ingen respekt for konger eller dronninger.
Han respekterer intet i denne verden. Han har ikke brug for dens ting.
Han vil vælte dem og erstatte dem med hvad?
Med fantasier.
Med tiggerne på gaden. Med intet.
Mor... der er noget, jeg vil fortælle dig.
Noget, Ypperstespurven fortalte mig.
Har du talt med ham?
Jeg lovede ikke at sige noget. Hvis han opdager, at jeg sagde...
Det ville være et tillidsbrud, og den slags tager han ikke let på.
Jeg er din mor. Du kan altid stole på mig.
Rådsmødet er blevet udskudt på kongens ordre.
Jeg troede, vi havde slået fast, at De ikke er velkomne her.
De respekterede min far, fordi han samarbejdede med sine rivaler.
Min kære, De har mistet Deres værdighed, er blevet vanæret -
- og indespærret i The Red Keep. Hvad er der tilbage at samarbejde med?
Cersei er kongens mor. Kongen lytter til og stoler på hende.
Kongen har talt med Ypperstespurven om dronning Margaery og ser Loras.
Ypperstespurven tog magten og vidste, at vi ville skændes indbyrdes.
Og her står vi så. Godt gået.
Nu ligger De Syv Kongerigers fremtid i hans beskidte bondehænder.
Om nogle få dage skal jeg for retten.
Inden da skal dronning Margaery gå sin bodsgang.
Ja. Margaery skal gøre bod for sine synder foran byens borgere.
Åh nej. Det må ikke ske.
- Det kommer ikke til at ske. - Jeg er enig.
De har den næststørste hær i Westeros.
Marcher den ind i byen, stands ydmygelsen af dronningen -
- og få hende tilbage i kronens forvaring.
Kongen beordrede mig til ikke at skride ind mod Ypperstespurven -
- eller Troens Hær af frygt for dronningens sikkerhed.
Du skal intet gøre.
Når Tyrell-hæren kommer, træder du tilbage.
Eller har du fået forbud mod at træde tilbage?
Nej. Men hvis kongen giver ordrer...
Det hele er overstået, før nogen kan give ordrer.
Når Ypperstespurven er i fængsel eller død -
- og Margaery er tilbage ved Tommens side -
- tror du så, at kongen bliver vred?
Du hader de fanatikere lige så meget som os.
Du hader, hvad de har gjort ved din søn.
Vil du have Lancel tilbage? Eller har du opgivet håbet?
Selvfølgelig vil jeg have ham tilbage.
Så træd tilbage, og lad dem, der tog ham fra dig, blive knust.
Hvis det ikke går som planlagt, har spurvene mange venner i byen.
Der bliver borgerkrig, og mange vil dø.
Mange vil dø, uanset hvad vi gør.
Hellere dem end os.
De sagde, du var hjemme, men jeg troede ikke på det.
"Theon Greyjoy," sagde jeg.
"Han er død. Han har været død længe."
- Løslod han dig? - Jeg flygtede.
- Jeg kan ikke høre dig. - Jeg flygtede.
Kig på mig.
Kig på mig!
Mænd døde, mens de forsøgte at redde dig.
Gode mænd. Mine mænd.
Det er jeg ked af.
Du var min bror.
Du var en forkælet skiderik, men du var min bror -
- og jeg satte alt på spil for dig, og du forrådte mig.
- Det ved jeg godt. Undskyld. - Hold op med at sige det.
Han knækkede mig.
- Han knækkede mig i tusind stykker. - Det ved jeg.
Han sendte et af stykkerne til os. Det var derfor, jeg kom efter dig.
- Hvorfor kom du hertil? - Hvor kunne jeg ellers tage hen?
Du hørte, at far var død, og ville gøre krav på tronen.
Jeg hørte det først, da jeg ankom.
- Tilfældigvis lige før kongetinget? - Jeg vidste det ikke.
Tror du, at nogen jernfødt vil have dig som konge?
Jeg vil ikke være konge.
Hvad vil du så?
- Jeg skulle have lyttet til dig. - Det er lige meget.
Hold op med at græde. Kig på mig!
Fortæl mig, hvad du vil.
Du bør regere Jernøerne. Lad mig hjælpe dig.
De har gjort dig fin.
- Ved du, hvem jeg er? - En lord.
Ja. En lord.
Har du set mine bannere?
Den flåede mand.
Gør det dig urolig?
Spiser du dem bagefter?
- Nej. - Så har jeg set værre.
- Tjente du Stark-familien? - Ja.
De lagde mig i lænker og holdt et sværd mod min hals.
Huset Stark har været væk længe, men du fortsatte med at beskytte Rickon.
Den rette køber ville betale dyrt for ham.
Jeg tjente hans familie længe uden at få løn.
Som jeg ser det, står de i gæld til mig.
Hvordan det end forholder sig...
så er Rickon ikke din længere. Han er min.
Så hvad kan jeg bruge dig til?
Jeg kan give dig, hvad du vil have.
Er du sikker på, at du ved, hvad det er?
Det samme, som mænd altid vil have.
Og når de virkelig vil have det, så bader de det først.
Du taler godt. Det kan jeg lide.
Du taler meget bedre end Theon Greyjoy.
Jaså?
Jeg måtte anstrenge mig for at få ham til at tale.
Men han talte. Det gør de altid. Han fortalte mig det hele.
Alt om Stark-drengene -
- hvem der hjalp dem med at flygte, og hvordan hun gjorde det.
Luk porten op!
Beklager maden. Vi er ikke kendt for den.
Det gør ikke noget. Der er vigtigere ting.
- Der er kommet brev, lordkommandant. - Jeg er ikke lordkommandant længere.
"Til forræderen og bastarden Jon Snow."
"De lod tusindvis af vildlinge komme forbi Muren."
"De har forrådt Deres egne. De har forrådt Norden."
"Winterfell er mit, bastard. Kom og se."
"Jeg har fængslet Deres bror Rickon."
"Hans kæmpeulvs skind ligger på mit gulv, kom og se."
"Jeg vil have min brud tilbage. Giv mig hende, og De slipper for mig."
"Hvis ikke, kommer jeg og slagter alle de mennesker, De beskytter."
"De får lov at se på, mens jeg flår dem levende."
- Fortsæt. - Det er bare mere af det samme.
"De kan se på, mens mine soldater voldtager Deres søster."
"De skal se på, mens mine hunde fortærer Deres vilde lillebror."
"Derefter skraber jeg Deres øjne ud og lader mine hunde gøre resten."
"Ramsay Bolton, lord af Winterfell og statholder i Norden."
"Lord af Winterfell og statholder i Norden."
Hans far er død. Ramsay dræbte ham. Og nu har han Rickon.
- Det ved vi ikke. - Jo, vi gør.
Hvor mange mænd har han i sin hær?
Jeg hørte ham sige 5000 engang, da han talte om Stannis' angreb.
- Hvor mange har du? - Som kan marchere og kæmpe?
2000.
Resten er børn og gamle mennesker.
Du er søn af den sidste sande statholder i Norden.
Nordens huse er loyale. De vil kæmpe for dig, hvis du spørger dem.
Et uhyre har taget vores hjem og vores bror.
Vi må tilbage til Winterfell og redde dem begge.
Blodsudgydelse er forbudt i den hellige by.
Våben er forbudt i den hellige by.
Så vi ikke udgyder blod!
Der udgydes altid en smule blod.
En eller anden knuste hans hoved med en sten.
Aggo tilhørte min khalasar.
Han tjente mig godt.
Han fik sit hoved knust af en sten. Til helvede med Aggo.
Vis Drogos enke ind!
- Hvad med hende? Hun er jo en dværg. - Jeg kan lide hende.
Hun er blegere end mælk.
Jeg vil vide, hvordan en khaleesi smager.
Godt så. Sut min pik.
Hun hører til hos dosh khaleen.
Yunkais Vise Herrer vil have hende.
De tilbyder 10.000 heste til gengæld.
Hvad er mest værd? En lyserød pige eller 10.000 heste?
Knep De Vise Herrer i deres parfumerede røve!
Jeg tager selv deres heste.
Vil I ikke vide, hvad jeg synes?
Vil du sælges som slave?
Eller vil du lade Rhalko finde ud af, hvordan du smager?
Jeg ønsker ingen af delene.
Vi er ligeglade med, hvad du vil. Det her er Dosh Khaleen-templet.
Du har ingen stemme her, medmindre du er dosh khaleen.
Og det er du ikke, før vi har besluttet, at du er.
Jeg ved, hvor jeg er. Jeg har været her før.
Her kaldte dosh khaleen mit barn for "Hingsten som bestiger verden".
Og hvad skete der?
Du stolede på en troldkvinde, som en tåbe.
Dit barn døde på grund af dig.
Det samme gjorde khal Drogo.
Her svor Drogo at føre sin khalasar vestpå til verdens ende.
At ride på træheste over havet, som ingen khal før har gjort.
Han svor at dræbe mændene i jerndragterne og knuse stenhuse.
Han lovede mig det foran Moderbjerget.
Og du var dum nok til at tro på ham.
Og hvilke store planer taler storkhalerne nu om her?
Hvilke landsbyer I skal plyndre -
- hvor mange piger I skal kneppe, hvor mange heste I kan få.
I er små mænd.
Ingen af jer er værdige til at lede dothrakierne.
Men det er jeg.
Og det agter jeg at gøre.
Fint nok. Ingen dosh khaleen til dig.
I stedet vil vi skiftes til at kneppe dig.
Og så lader vi vores blodryttere kneppe dig.
Og hvis der er noget tilbage af dig -
- så får vores heste lov at prøve.
Din skøre kusse!
Troede du virkelig, at vi ville tjene dig?
I skal ikke tjene. I skal dø.