Released on www.DanishBits.org
Giv ham en omgang mere, Ned.
Det er min far. Og min onkel Benjen.
Op med skjoldet, eller jeg får dit hoved til at ringe som en klokke.
De var så lykkelige.
Det var du også engang.
Hold op med at prale!
Lyanna!
Min faster Lyanna. Jeg har set hendes statue i krypten.
Min far talte aldrig om hende.
Gå din vej! Vi træner.
Hvem skal du træne med, når Ned rejser til The Eyrie?
- Det ved jeg ikke. - Hvad med ham der?
Wylis, kom her!
Hodor?
Men han har jo kæmpeblod.
Og du er blevet trænet. Det er en retfærdig kamp.
Benjen løfter altid hagen, før han angriber.
Og sænker den, når han vil undvige, mylady.
Hodor kan tale.
Lad de unge lorder træne i fred, Wylis.
Kom så! Du hører ikke hjemme her.
Men se, hvor stor han er, Bedste. Tænk, hvis han lærte at kæmpe.
Det kommer han aldrig til, for han er en staldknægt.
Det er tid til at gå.
Må jeg ikke nok blive lidt længere?
Endelig viser du mig noget, jeg bryder mig om -
- og så slæber du mig bort.
Der er smukt under havet...
men bliver man der, så drukner man.
Jeg var ikke ved at drukne. Jeg var hjemme.
- Wylis? - Hodor.
Jeg så dig som dreng. Du kunne tale.
- Hvad skete der? - Hodor.
Hvor er Meera?
Hodor.
Du burde ikke være herude. Det er ikke sikkert uden for grotten.
Intet sted er sikkert.
Jeg så, at Hodor ikke altid har været Hodor.
Hans rigtige navn er Wylis, og han kunne tale og kæmpe og...
Hvad er der galt?
Den treøjede ravn siger, der er krig på vej.
Skal vi udkæmpe den derinde?
Brandon Stark har brug for dig.
Hvorfor? Jeg sidder bare derinde og kigger på, mens han ser syner.
Han skal ikke blive her for evig.
Og derude har han brug for dig.
Tiden er inde, ser Davos.
Åbn døren, så mændene derinde kan blive genforenet med deres brødre.
Vi lover at slippe ulven fri nord for Muren, hvor den hører til.
Ingen behøver at dø i nat.
Jeg har aldrig været nogen stor kriger.
Jeg vil gerne undskylde for det, I nu skal se.
Kom så.
Kæmp!
Kæmp så, I kujoner!
Din forbandede forræder!
De eneste forrædere her er dem, der stak knive i lordkommandanten.
I årtusinder har Nattens Vogtere forsvaret Castle Black mod vildlinge.
Lige indtil dig.
Smid dem i cellerne, hvor de hører til.
Han blev stukket mange gange.
Mine mænd samler brænde til et bål. Vi har lig, der skal brændes.
Der går hun så, den stormægtige dronning Cersei -
- og babser og røv blafrer i vinden.
Pludselig kigger hun på mig og giver mig et lille smil.
Jeg er ikke genert, og jeg er ganske velsignet her, så jeg tager den frem.
Hun har aldrig set noget lignende.
Hun er jo vant til sin bror, og han er vist ikke så veludrustet.
Hun får øje på den, og jeg sværger, at hun slikker sig om munden.
I kender jo mig. Jeg ville aldrig lyve om den slags.
- Flyt jer. - Kongens ordre, Deres Nåde.
Hvad er kongens ordre?
De skal blive i The Red Keep. For Deres egen sikkerheds skyld.
Må jeg ikke deltage i min egen datters begravelse?
Beklager, men på kongens ordre må jeg ikke lade Dem komme forbi.
Jeg vil gerne tale med min søn.
Han har forladt The Red Keep, Deres Nåde.
- Hun er blevet voksen. - Næsten.
Har vi fanget prins Trystanes mordere?
Jeg går ud fra, at det var mor.
- Det ville din mor aldrig gøre. - Jo, hun ville.
- Er du vred på hende? - Nej da.
Hvorfor måtte hun så ikke være her? Det er hun i sin gode ret til.
De sagde til mig, at hun ikke ville blive lukket ind i septen.
- Hvis hun havde forsøgt... - Din mor skal aldrig i fængsel igen.
Ikke så længe jeg er her.
Hvorfor har du ikke besøgt hende?
Alt det, hun gjorde, var for din skyld.
Tror du ikke, at jeg ved det?
Undskyld.
- Jeg kan ikke. - Hvorfor ikke?
Da Troens Hær pågreb hende og Margaery... hvad gjorde jeg så?
Da de tvang hende til at gå nøgen gennem byen, hvad gjorde jeg så?
Vi svigter alle af og til.
Det er meningen, at kongen skal være rigets beskytter.
Hvis jeg ikke kan beskytte min hustru og min mor, hvad duer jeg så til?
Tal med din mor, og bed hende om at tilgive dig.
Deres Nåde. Lordkommandant.
Jeg vil tale med min hustru.
Guderne venter på, at dronning Margaery skal bekende sine synder.
Kongen må også vente.
Gå hen til din mor, Tommen.
De er en modig mand.
Nej, tværtimod. Jeg frygter mange ting.
Faderen, Moderen, Krigeren...
Ved De, hvorfor vi bruger disse sten?
De minder os om, at vi ikke skal frygte døden.
Vi lukker øjnene her og åbner dem i den næste verden.
De må længes efter det næste liv.
- Det frygter jeg også. - De ydmygede min søster.
Deres søster søgte gudernes nåde og gjorde bod for sine synder.
Hvad med mine synder?
Jeg brød en hellig ed og dolkede min konge i ryggen.
Jeg slog min egen fætter ihjel.
Da guderne dømte min bror skyldig, hjalp jeg ham med at flygte.
Hvilken bod fortjener jeg?
Ville De udgyde blod på dette hellige sted?
Guderne er ligeglade. De udgyder mere blod end os alle tilsammen.
Gør det bare.
Jeg har fortjent det. Det har vi alle.
Vi er svage, forfængelige skabninger.
Vi lever kun takket være Moderens nåde.
Hvis De tror, at de kan redde Dem derfra...
Det gør jeg ikke.
De ville aldrig nå frem til mig, før du angreb.
Jeg har haft dårligere odds.
Mange af os ville uden tvivl falde.
Men hvem er vi?
Vi har ingen navne, ingen familie.
Vi er alle sammen fattige og magtesløse.
Men sammen kan vi vælte et imperium.
Mor?
Var hendes kjole rød eller guld?
- Guld. - Godt.
Det har altid været hendes farve.
Undskyld, at jeg tvang dig til at blive her.
Det var forkert af mig, men jeg var...
- Jeg ville ikke miste dig igen. - Jeg forstår.
Jeg er glad for, at du kom.
Jeg ved, at jeg burde være kommet før.
Jeg ville gerne. Jeg tog fejl.
Det gør ikke noget.
Jo, det gør.
Jeg skulle have henrettet dem alle.
Jeg skulle have væltet septen ned over Ypperstespurvens hoved.
Det havde du gjort for mig.
Du har opdraget mig til at være stærk... og det var jeg ikke.
Men det vil jeg være.
Hjælp mig.
Altid.
Hvis jeg havde mistet min pik, så ville jeg drikke hele tiden.
Tag det ikke ilde op.
Han gør grin med dværge, jeg med eunukker.
- Jeg gør ikke grin med dværge. - Du tænker på det.
Nå... flåden. Den er blevet brændt ned.
Vi leder efter de skyldige, men ingen har set noget.
Der må da være nogle gode nyheder?
Astapor og Yunkai beder os ikke længere om bistand.
Måske kan de fortælle os deres hemmelighed.
Herrerne har generobret begge byer.
Bortset fra Meereen tilhører hele Slavebugten atter slaveejerne.
Hvad med dragerne? Vi har to under pyramiden.
De spiser ikke. De har ikke rørt deres mad, siden Daenerys forsvandt.
Daenerys er Dragedronningen.
Vi kan naturligvis ikke lade hendes drager sulte.
Hvis en drage ikke vil spise, hvordan tvinger man ham så?
Drager trives ikke i fangenskab.
- Hvordan ved De det? - Det er det, jeg gør.
Jeg drikker, og jeg ved ting.
Dragerne, som Aegon erobrede Westeros med, fløj over store afstande.
Så begyndte Daenerys' forfædre at lænke dem i folde.
Et par generationer senere var de sidste drager ikke større end katte.
De må slippes fri, ellers sygner de hen.
Missandei, hvor mange gange var De i selskab med disse drager?
Mange gange.
- Gjorde de Dem nogensinde fortræd? - Aldrig.
Drager er intelligente.
Mere intelligente end mennesker, ifølge visse maestre.
De holder af deres venner og afskyr deres fjender.
- Jeg er deres ven. - Ved de godt det?
Det kommer de til. Nu skal de have aftensmad.
Jeg er jeres mors ven.
Jeg er kommet for at hjælpe jer.
I må ikke spise mig.
Da jeg var lille, spurgte min onkel, hvad jeg ønskede mig i navnedagsgave.
Jeg tryglede ham om at få en af jer.
"Det behøver ikke at være en stor drage," sagde jeg.
"Den kan være lille, ligesom mig."
Alle lo, som om det var det sjoveste, de nogensinde havde hørt.
Så sagde min far, at den sidste drage var død for flere århundreder siden.
Jeg græd mig i søvn den aften.
Men her er I jo.
Næste gang jeg får en lignende idé, så stik mig en lussing.
Hvad hedder du?
- Hvad hedder du? - Ingen.
Det tror jeg ikke på.
Det tror du heller ikke på.
- Hvem er du? - Ingen.
Hvis en pige siger sit navn -
- så lader en mand hende sove under et tag i nat.
En pige har intet navn.
Hvis en pige siger sit navn, så giver en mand hende mad i aften.
En pige har intet navn.
Hvis en pige siger sit navn, så giver en mand hende synet tilbage.
En pige har intet navn.
Kom.
Lad den ligge. En pige er ikke tigger længere.
Vi faldt over ligene på vejen hertil.
Et halvt dusin mænd. Dine "bedste jægere".
De må have fået hjælp.
Jeg troede ikke, at lady Sansa selv dræbte dem.
Tak for det, lord Karstark.
Vi ved, hvor hun skal hen. Hendes bror er i Castle Black.
Ned Starks sidste levende søn.
Jon Snow er bastard, ikke en Stark.
Det var jeg også, far.
Deres greb om Norden er ikke sikkert, så længe der stadig findes en Stark.
Castle Black forsvares ikke fra sydsiden.
De få mænd, der er tilbage, er bondedrenge og tyveknægte.
Med en lille styrke kan vi storme borgen, dræbe Jon Snow...
Myrde lordkommandanten for Nattens Vogtere?
Alle huse i Norden ville forenes mod os.
Vi har ikke brug for alle Nordens huse.
Umber, Manderly og Karstark har flere soldater end de andre huse tilsammen.
Med deres støtte kan ingen udfordre os.
Huset Stark mistede mit hus da kong Robb halshuggede min far.
Det er tid til nyt blod i Norden.
Får man ry for at være en gal hund, bliver man også behandlet som sådan.
Så bliver man slagtet og fodret til grisene.
Mylords.
Lady Walda har født.
En dreng, rødmosset og velskabt.
Tillykke, lord Bolton.
Tillykke, far.
Jeg glæder mig til at møde min bror.
Du vil altid være min førstefødte.
Tak, fordi du siger det.
Det betyder meget for mig.
Maester Wolkan, send ravne til alle Nordens huse.
Roose Bolton er død, forgiftet af vores fjender.
Hvordan døde han?
Forgiftet af sine fjender.
De tiltaler Deres lord. Vis respekt.
Undskyld, mylord.
- Send bud efter Walda og barnet. - Hun hviler, mylord.
Med det samme, mylord.
- Der er han jo. - Er han ikke vidunderlig?
- Må jeg holde ham? - Selvfølgelig.
Lillebror.
Lord Bolton sendte bud efter os. Har du set ham?
Naturligvis. Denne vej, mor.
Hvor er lord Bolton?
Ned!
Der sker ikke noget. Kom så.
Det er koldt herude, Ramsay. Jeg skal amme ham.
Ramsay? Hvor er din far? Ramsay?
Hvor er lord Bolton?
Jeg er lord Bolton.
Ramsay... jeg beder dig...
Jeg forlader Winterfell og tager tilbage til flodlandet.
Jeg beder dig. Ramsay...
Han er din bror.
Jeg foretrækker at være enebarn.
Jeg så hende med en mand. Jeg tror ikke, at han gjorde hende fortræd.
Hun ville ikke forlade ham, og han ville ikke forlade hende.
- Ved De ikke, hvor hun tog hen? - Jeg ledte efter hende i tre dage.
- Hvordan så hun ud? - Hun så ud til at have det godt.
Hun var ikke ligefrem klædt som en adelsdame.
Det ville ikke ligne hende.
Hvad skete der i Winterfell?
Jeg skulle være taget med Dem.
Det var ikke noget nemt valg, mylady.
Vi har alle måttet træffe svære valg.
Vi burde ikke tænde bål. Det er ikke sikkert.
- Han vil jage os. - Vi skal bare nå til Castle Black.
Når vi er hos Jon, kan Ramsay ikke røre os.
Jon får mig henrettet, så snart han ser mig.
Han får ikke lov. Jeg fortæller ham sandheden om Bran og Rickon.
Og sandheden om bondedrengene, jeg dræbte i stedet.
Og sandheden om ser Rodrik, som jeg halshuggede.
Og sandheden om Robb, som jeg forrådte.
Når man tager sort på, tilgives alle ens synder.
Jeg vil ikke tilgives.
Jeg kan aldrig gøre det godt igen over for din familie.
De kan beskytte dig bedre, end jeg kunne.
Tager du ikke med os?
Jeg ville have hjulpet dig med at komme til Muren.
Jeg ville have ofret mit liv for det.
Må jeg tage en af hestene?
Hvor vil du tage hen?
Hjem.
Huset Glover har generobret Deepwood Motte.
Og de jernfødte, der holdt borgen?
De døde i kamp, alle som en.
- Det, der er dødt, kan aldrig dø. - Det, der er dødt, kan aldrig dø.
Men det gjorde de, og vores invasion døde med dem.
Deepwood var vores sidste borg på fastlandet.
- Så må vi erobre flere. - Hvorfor?
Så vi kan få flere fyrrekogler og sten?
Fordi jeg befaler det.
Vi kan besejre alle til søs.
Men vi kan ikke forsvare land og borge mod fastlandshære.
Ikke hvis vores kaptajner trodser ordrer, forlader deres poster -
- og ofrer vores mænd på tåbelige missioner.
Jeg forsøgte at redde Theon.
- Hvor er han så? - Hvor er dit kongerige?
Vi erobrede de borge, fordi nordboerne gik i krig.
Nu er den krig slut.
Sidste gang vi provokerede dem -
- så jeg på fra det vindue, da de brød igennem vores mure.
Jeg mistede to brødre.
Og jeg mistede tre sønner.
"De fem kongers krig" kalder de det. De fire andre konger er døde!
Når du bliver regent, kan du slutte fred, som du vil.
Men nu klapper du i og adlyder! Ellers laver jeg en arving, der vil.
Lad mig komme forbi.
Din tåbe! Træd til side for din konge!
Har jeg ikke altid gjort det, broder?
Jeg troede, at du rådnede op i et fremmed hav.
Det, der er dødt, kan aldrig dø.
Har skikken ændret sig, mens jeg var væk?
Skal du ikke gentage ordene?
Du kan spotte vores gud uden min hjælp.
Jeg spotter ikke Den Druknede Gud.
Jeg er Den Druknede Gud.
Fra Oldtown til Qarth beder mænd, når de ser mine sejl.
Du er gammel, broder.
Du har haft din tid. Lad nu en anden regere.
Jeg hørte, at du gik fra forstanden under en storm på Jadehavet.
De bandt dig til masten for at forhindre dig i at springe over bord.
Det er sandt.
Og da stormen var drevet over, skar du deres tunger ud.
Jeg havde brug for stilhed.
Hvilken jernfødt går fra forstanden under en storm?
Jeg er stormen, broder.
Den første storm og den sidste.
Og du står i vejen for mig.
Herre, tag din tjener Balon med tilbage ned under bølgerne.
Lad dit kongeriges skabninger spise af hans kød.
Træk hans knogler med ned i dit dyb, hvor hans forfædre og børn hviler.
Det, der er dødt, kan aldrig dø.
Jeg vil finde ud af, hvem der gjorde det.
Jeg vil fodre dem til hajerne, mens de stadig er i live.
Jeg sværger det ved Salttronen.
Salttronen er ikke din at sværge ved.
Medmindre kongetinget vælger dig.
Min far ønskede mig som regent.
Det er ikke op til din far. Loven er tydelig.
Måske vinder du.
Måske bliver du den første kvinde nogensinde, der regerer de jernfødte.
Og måske ikke.
Kom ind.
Undskyld, mylady. Det var ikke min mening at forstyrre.
De forstyrrer ikke.
Jeg går ud fra, at De ved, hvorfor jeg er her.
Det ved jeg, når De har fortalt det.
- Det drejer sig om lordkommandanten. - Den forhenværende.
Behøver han at være det?
Hvad er det, De beder mig om?
Kender De til nogen magi -
- som kan hjælpe ham? Give ham livet tilbage?
Hvis De vil hjælpe ham, så lad ham være.
Er det muligt?
- Nogle besidder denne kraft. - Hvordan?
- Det ved jeg ikke. - Har De set det blive gjort?
Jeg mødte en, der havde været død.
Men præsten, der genoplivede ham...
- Det burde ikke have været muligt. - Men det var det.
- Det er det muligvis nu. - Ikke for mig.
Ikke for Dem?
Jeg så Dem drikke gift. Det burde De være død af.
Jeg så Dem føde en skyggedæmon.
Alt, hvad jeg troede på...
den store sejr, som jeg så i flammerne...
det var alt sammen løgn.
De havde ret hele tiden. Herren talte aldrig til mig.
Til helvede med ham. Til helvede med dem alle.
Jeg er ikke en gudfrygtig mand. Tydeligvis.
Syv guder, druknede guder, træguder, det er et og det samme.
Jeg beder ikke Lysets Herre om hjælp.
Jeg spørger kvinden, der viste mig, at mirakler eksisterer.
Jeg har aldrig haft den gave.
Har De nogensinde forsøgt?
Vi beder Herren om at skinne sit lys -
- og lede en sjæl ud af mørket.
Vi beder Herren om at dele sin ild...
og tænde et lys, der er gået ud.
Fra mørket kommer lys.
Fra asken kommer ild.
Fra døden kommer liv.
Fra mørket kommer lys.
Fra asken kommer ild.
Fra døden kommer liv.
Fra mørket kommer lys, fra asken kommer ild, fra døden kommer liv.
Kom nu...