Det kommer från borggården!
Det är överbefälhavaren!
Hjälp mig att bära in honom!
Det här är Thornes verk.
Hur många av dina bröder kan du lita på?
Lita på?
Ingen här inne.
Känner vargen dig?
Vi behöver all hjälp vi kan få.
Ser Davos.
Jag såg honom i elden.
Han stred vid Winterfell.
Jag kan inte tala för elden...
...men han är död.
-Han var vår överbefälhavare! -Det borde han inte ha varit!
Ni vet alla varför ni är här.
Jon Snow är död.
Vem dödade honom?
Jag. Tillsammans med Bowen Marsh-
-och Othell Yarwyck och de andra officerarna här.
-Mördare! -Förrädare!
Ni har rätt. Vi är alla förrädare.
Jon Snow var min överbefälhavare.
Jag tyckte inte om honom, det var ingen hemlighet.
Men jag vägrade aldrig att lyda en order.
Lojalitet är den grund på vilken Nattens väktare är byggd.
Nattens väktare betyder allt för mig. Jag har gett mitt liv-
-vi har alla gett våra liv åt Nattens väktare.
Jon Snow var på väg att förgöra Nattens väktare.
Han lät vildingarna passera genom våra portar-
-vilket ingen annan överbefälhavare någonsin har gjort.
Han gav dem den mark-
-på vilken de hade plundrat och våldtagit och mördat.
Överbefälhavare Snow-
-trodde att han gjorde rätt, det är jag säker på.
Men det han trodde var rätt hade betytt slutet för oss.
Han ställde oss inför ett fruktansvärt val...
...och vi valde.
Han kommer att ha märkt att vi saknas.
Vid det här laget vet alla att Thorne har kommandot.
Jag skiter i vem som styr. Jon var min vän.
De jävlarna slaktade honom. Nu ska de få igen med samma mynt.
-Vi är för få. -Vi har en jättevarg.
Det räcker inte. Jag kände inte överbefälhavare Snow väl-
-men han ville säkert inte att ni skulle dö i onödan.
Om du har tänkt uppleva morgondagen är du i fel rum.
Vi kommer alla att dö idag.
Jag tycker att vi försöker ta Thorne med oss.
Det behöver inte sluta så. Inte om vi får hjälp.
-Av vem? -Jon Snow hade andra vänner också.
Regla dörren. Släpp inte in nån. Jag kommer så snart jag kan.
Hon var elva första gången jag såg henne.
Hundgårdsmästarens dotter.
Hon luktade hund.
Jag var inte mycket äldre, men alla var rädda för mig.
Du var det.
Men inte Myranda. Jag var inget jämfört med hundarna.
Hon var helt orädd. Det fanns inget hon tvekade inför.
De ska få betala tusenfalt för din smärta.
Jag önskar att du kunde få se det.
Ska jag låta gräva en grav, min lord...
...eller vill ni att männen bygger ett bål?
Begravd, bränd...
Hon är bra kött. Ge henne till hundarna.
Du ledde kavalleriet väl. Den falske kungen Stannis Baratheon är död.
Vet du vem som dödade honom?
-Nej. -Synd. Han förtjänar att belönas.
Men ändå - en stor seger.
Känner du dig som en segrare?
Jag gjorde uppror mot kronan för att ge dig Sansa Stark.
Att bränna vagnar om nätterna och slakta trötta Baratheonmän-
-är inte samma sak som att möta en väl förberedd Lannisterarmé.
Nej.
Räkenskapens dag kommer. Norden måste stå enad.
Vi får inte med oss dem utan Sansa Stark.
Vi har inte längre Sansa Stark. Du lekte med henne.
Du lekte med arvingen till Järnöarna. Nu är båda borta.
Mina bästa hundar jagar dem. De kommer inte långt.
Bra. Utan Sansa kan du inte avla en arvinge.
Och utan en arvinge...
Låt oss hoppas att lady Walda bär på en son.
Vi kan inte stanna.
Vi måste ta oss över här.
Vi måste bli av med hundarna.
Det är för kallt, jag kan inte. Jag kommer att dö.
Jag har sett vad hundarna kan göra. Det här är bättre.
Kom igen.
Här borta. Kom igen.
Sansa.
-De är här. Jag lurar iväg dem. -Jag klarar mig inte utan dig.
Jo. Gå norrut. Bara norrut.
Jon är överbefälhavare på Castle Black. Han hjälper dig.
Där är de!
Var är lady Bolton?
-Död. -Du ljuger.
Hon bröt benet när vi hoppade. Jag lämnade henne att dö.
De har vittring på nåt!
Stilla! Plats!
Plats.
Jag undrar vilka delar Ramsay skär av den här gången.
-En ryttare! -Vem är det?
Det är ett jävla fruntimmer!
Lady Sansa, jag erbjuder er ånyo mina tjänster.
Jag ska skydda er, vara er förtrogna och dö för er.
Det svär jag vid de gamla gudarna och de nya.
Och jag svär...
...att ni alltid ska ha en plats vid min härd och...
-"Kött och mjöd vid mitt bord." -...kött och mjöd vid mitt bord.
Jag lovar att inte begära nåt av er som kan vanhedra er.
Det svär jag vid de gamla gudarna och de nya.
Res er.
Ers nåd, ursäkta mig.
Ett skepp från Dornien har seglat in i hamnen.
Myrcella.
Minns du första gången du såg en död kropp?
Mor.
Allt jag kunde tänka på när hon dog var vad som skulle hända efteråt.
Varje dag, varje natt. "Hur ser mamma ut nu?"
"Har hon börjat svälla upp?"
"Har hennes hud svartnat?"
"Har hennes läppar dragits tillbaka?"
Nu tänker jag på att stänga in Myrcella i en krypta.
Jag tänker på hur hennes vackra ansikte börjar...
Tänk inte på det.
Jag måste.
-Hon ska inte behöva lida ensam. -Hon lider inte. Hon är borta.
Ingen kan göra henne illa längre.
Hon var så godhjärtad.
Redan från första andetaget var hon så rar.
Jag vet inte varifrån hon kom.
Hon var inte alls lik mig.
-Ingen elakhet, ingen svartsjuka. -Jag vet.
Jag tänkte att om jag kunde skapa nåt så fint...
...så rent...
-...var jag kanske inget monster. -Lyssna på mig.
Hon var min dotter och jag svek henne.
Nej, jag visste att det skulle ske. Häxan sa det för många år sen.
Hon lovade mig tre barn. Hon lovade att de skulle dö.
Allt hon sa har slagit in. Du hade ingen chans, det var ödet...
-Du tror inte på det där. -Jo, det gör jag.
Du sa det till mig när far dog.
Du sa att vi måste hålla ihop mot de som vill ta det som är vårt.
Det var också en profetia. Jag lyssnade inte. Nu har det hänt.
Åt helvete med profetior. Åt helvete med ödet. Åt helvete med alla andra.
Vi är de enda som spelar nån roll, de enda i hela världen.
Allt de har tagit ska vi ta tillbaka och mer därtill.
Vi ska ta allt som finns.
"De sju helvetena är fyllda av heliga mäns själar."
"De skriker av smärta och känner inte elden för sin skam."
"De inser nu att en enda dold synd stod mellan dem och frälsningen."
-Jag vill träffa min bror. -Erkänn.
Snälla. Hur mår han? Berätta åtminstone det.
Erkänn.
-Jag kräver att få se min bror. -Syndare kan inget kräva.
De ska bara erkänna.
Septa Unella.
Våra andra gäster behöver dig.
Så ja.
Septa Unella kan vara alltför nitisk. Jag ska tala med henne.
Min bror. Kan ni berätta hur han mår?
Det är inte med anledning av ser Loras som jag är här.
Er make saknar er.
Kärleken mellan man och hustru är helig.
En reflektion av kärleken som gudarna hyser till oss.
Men synd leder oss bort från det heliga.
Och enbart bekännelse kan tvätta bort synd.
Jag har inget att bekänna.
Så ni tror att ni är ren?
Perfekt? Helt utan synd?
Det är ingen av oss.
Ni är på rätt väg...
...men ni har långt kvar ännu.
Jag avundades Oberyn.
Han levde verkligen. Seglade världen runt.
Stred mot män från alla länder. Lägrade de vackraste kvinnorna.
-Och männen. -Och männen.
Han upplevde så mycket medan jag satt här i Dornien-
-och gjorde mitt bästa för att skydda och föda mitt folk.
Men sånt är livet. Vi har alla våra roller.
Oberyn föddes till äventyrare.
Och jag föddes till att regera.
Gudarna är inte dumma. Du hade varit en usel äventyrare.
Och Oberyn... Han hade varit en hemsk regent.
Din mor är en genialisk kvinna, det vet du väl?
Prins Doran.
Prinsessan Myrcella...
När lämnade du senast palatset? Du känner inte ditt eget folk.
Du vet inte hur de avskyr dig.
Elia Martell, våldtagen och mördad - och du gjorde ingenting.
Oberyn Martell, slaktad - och du gjorde ingenting.
Du är inte en dornisk man.
Du är inte deras prins.
Min son.
Trystane.
Din son är svag, precis som du.
Svaga män kommer aldrig att styra Dornien igen.
Jag sa ju att jag inte är hungrig.
Vi är inte här för att ge dig mat.
-Vi är här för att döda dig. -Ska hon göra det? Eller jag?
Ni är min familj. Jag vill inte skada er.
Hon...eller jag?
-Du. -Bra.
Klyftig pojke.
Du är en en girig slyna, vet du det?
Vi kan inte lösa stadens problem från toppen av en pyramid.
Det är ingen fara. Vi är klädda som enkla handelsmän.
Du går som en rik man.
Har du studerat hur rika män går?
Du går som om gatstenarna vore din egendom.
Jag stal från folk som dig när jag var pojke.
Det är tur att du inte är pojke längre...
...för du har ingen kuk.
Åt ditt barn. Äta.
Äta.
Hon tror att du vill äta hennes barn. Hans valyriska är förskräcklig.
Han vill bara ge dig pengar-
-så att ditt barn kan äta.
Kirimvos.
-Mhysa betyder "mor" på valyriska. -Jag vet vad mhysa betyder.
-Vem skrev det? -Jag vet inte.
Vår drottning är inte lika populär i Meereen som tidigare.
-Harpyans söner? -Troligen.
Daenerys Targaryen tog det mest värdefulla de hade-
-och sa att människor överhuvudtaget inte kan ägas.
Inte konstigt att de är arga.
Fast det kan ju vara de frigivna också.
Ljusets herre sände Drakarnas moder till er.
De som älskar mörkret jagade iväg henne.
Många av de frigivna slavarna känner sig övergivna av Daenerys.
Hon flög ju iväg på en drake och har inte kommit tillbaka.
Hur tänker ni svara?
Tänker ni bara vänta på att Drakarnas moder ska återvända?
Eller tänker ni ta upp elden på egen hand?
Tänker ni strida för er själva nu när drottning Daenerys inte kan?
Det är ett problem.
Rädslan har försatt Meereen i ett dödläge.
Vem man än är och vart man än går så vill nån mörda en.
Vi kan inte strida mot en okänd fiende.
Harpyans söner planerade attacken i stridsgropen mycket noga.
-De måste ta order från någon. -Letar du efter denna någon?
Mina små fåglar har redan flugit iväg.
Snart kommer de tillbaka och sjunger om män i guldmasker.
Det blir ingen seglats till Westeros inom den närmaste tiden.
-Get? -Bagge.
Jag tror att vår vän fick tag i honom.
Jag känner inte till nåt annat som kan smälta en bagges horn.
Då är vi på rätt väg.
Har hon tröttnat på att regera? Jag tror inte att hon tycker om det.
Hon är för smart för att tycka om det.
Hon har kanske flugit bort. Bort från män som oss.
Jag har varit över hela världen. Män som vi finns överallt.
Du kan inte fly från henne, eller hur? Varför?
Du vet varför.
Är det inte frustrerande med obesvarad kärlek?
-Jo, det är klart. -Du är en romantiker. Beundransvärt.
Men ibland ser jag dig och tänker: "Det där är jag som gammal."
-Om du blir gammal. -Om jag blir gammal.
Jag hoppas att jag blir det. Jag vill se världen när hon har erövrat den.
Det vill jag också.
En armé.
Nej. En hord.
Dothraki?
De har henne.
Hon kanske har sett ett spöke. Min väns mor blev vithårig av det.
Rosa människor är rädda för solen. Den bränner deras hud.
Den här stod i solen för länge och hennes hår blev vitt.
Tror du hon har vitt hår på musen? Har du haft en sån kvinna?
Bara när jag knullade din mormor.
Jag ska be khal Moro om en natt med dig.
Vad tycker du?
Vackra ögon, men hon är en idiot.
Hon behöver inte vara smart för att bli knullad i röven.
Jag småpratar lite när jag är klar. Annars är vi ju bara som hundar.
Till er, min khal. Den vithåriga flickan vi hittade.
Se på de läpparna, blod av mitt blod.
-Blåögda kvinnor är häxor. -Det är känt.
Hugg av hennes huvud innan hon förtrollar dig.
Även om jag vore blind och hörde mina fruar säga-
-"hugg av hennes huvud"-
-skulle jag veta att hon är vacker. Jag är glad att jag inte är blind.
Vad är bättre än att se en vacker kvinna naken för första gången?
Att döda en annan khal?
Ja, att döda en annan khal.
Att erövra en stad, förslava dess folk och ta dess gudabilder.
Att rida in en vild häst och tvinga den att lyda en.
Att se en vacker kvinna naken är ett av livets fem stora nöjen.
Rör mig inte.
Jag är Daenerys Stormfödd av huset Targaryen-
-den första av hennes namn, den Obrända-
-drottning över Meereen, andalerna, rhoynarerna, de Första människorna-
-gräshavets khaleesi, Bojornas fiende och Drakarnas moder.
Du är ingen, den miljonte av ditt namn-
-drottning av ingenting, slav till khal Moro.
Inatt tänker jag lägra dig och om den stora hingsten är god-
-kommer du att ge mig en son. Förstår du?
Jag tänker inte låta dig lägra mig.
Och jag kommer inte att ge dig eller nån annan ett barn.
Inte förrän solen stiger i väster och sjunker i öster.
Jag sa ju att hon är en häxa.
Jag gillar henne. Hon har temperament.
Jag var hustru åt khal Drogo, son till khal Bharbo.
-Khal Drogo är död. -Jag vet.
Jag brände hans kropp.
Förlåt mig. Jag visste inte.
Det är förbjudet att lägra en khals änka. Ingen kommer att röra dig.
Det lovar jag.
Om du eskorterar mig tillbaka till Meereen-
-ska jag ge din khalasar tusen hästar som tack.
När en khal dör finns det bara en plats för hans khaleesi.
Vaes Dothrak. Dosh Khaleen-templet.
Där lever hon resten av sitt liv bland de andra änkorna.
Det är känt.
Tack.
Lyssnar du, blinda flicka? Hör du hur de pratar?
Pratar nån med dig?
Nej.
Så sorgligt.
Upp och slåss, blinda flicka.
-Jag kan inte se. -Det är ditt problem.
Vi ses imorgon.
Ser Davos, vi behöver inte strida. Vi är riddare båda två.
Hör ni det, pojkar? Vi behöver inte vara oroliga.
Jag benådar alla som lägger ner vapnen före skymningen.
Och du, ser Davos, får fri lejd söderut-
-som en fri man och på en utvilad häst.
Lite fårkött också.
-Jag vill ha lite fårkött. -Vad?
Jag är ingen vidare jägare.
Jag behöver mat om jag inte ska svälta ihjäl.
Du ska få mat.
Du kan ta med den röda kvinnan om du vill-
-eller så kan du lämna henne här, det är ditt val-
-men ge upp innan skymningen, annars slutar det med blodsspillan.
Tack, ser Alliser.
Vi ska diskutera saken och ge dig ett svar.
Jag har flytt från män som han i hela mitt liv.
-Om vi öppnar dörren... -Så slaktar de oss.
-De tar sig in om de vill. -Men vi kan göra det svårare.
-Edd är vår enda chans. -Det var jävligt sorgligt att höra.
-Vi har den röda kvinnan. -En ensam rödluva mot 40 män?
Du har inte sett det jag har sett henne göra.
Text: Linda Antonsson www.sdimedia.com