- Mår du bra? - Har du varit i Norden förut?
- Jag har aldrig sett snö förut. - Vackert, va? Jag kan andas igen.
- I södern stinker luften svinskit. - Du har aldrig varit i södern.
- Jag har varit i Winterfell. - Det ligger i Norden.
Hur kan ni bo här uppe? Fryser ni inte ballarna av er?
Hemligheten är att hålla sig i rörelse.
Att gå är bra, att strida är bättre, men att knulla är det bästa.
Här finns inte en levande kvinna inom tio mil.
Vi får hålla till godo med det vi har.
Han är nog inte så klipsk, den här.
- Enligt Davos kämpar han tappert. - Bra.
Det är viktigare än att vara klipsk.
Klipska människor kommer inte hit för att söka efter de döda.
Du träffade alltså den där drakdrottningen. Och?
Hon sällar sig till oss först när jag knäböjer.
Du har tillbringat för mycket tid med Fria folket. Nu vägrar du böja knä.
Mance Rayder var en modig man. En stolt man.
Kungen bortom Muren böjde aldrig knä.
Hur många av hans folk dog på grund av hans stolthet?
- Är du fortfarande arg på oss, pojke? - Ni sålde mig till en häxa.
Prästinna. Men jag medger att skillnaden är hårfin.
Vi utkämpar ett stort krig. Krig kostar pengar.
Jag ville sälla mig till Brödraskapet, men ni sålde mig.
Som en slav.
Vet ni vad hon gjorde med mig? Hon band mig vid en säng.
- Hon klädde av mig naken... - Låter bra så här långt.
- Och lade iglar på mig. - Var hon naken?
- Hon behövde ditt blod. - Det vet jag väl!
- Det kunde ha varit värre. - Hon ville ha ihjäl mig!
- Om inte Davos hade... - Men de hade ju inte ihjäl dig.
- Så vad gnäller du om? - Jag gnäller inte.
Din mun rör sig och du klagar om nåt. Det är att gnälla.
Han här har blivit dödad sex gånger. Inte tjatar han om det.
Duktig pojke.
Första gången jag tog mig norr om Muren var med er far.
Han var en fin man. Han hade förtjänat en bättre son.
- Var ni med honom på slutet? - Jag var fånge hos vildingarna.
Men vi hämnades honom.
Ni ska veta att varenda upprorsman fick sitt rättmätiga straff.
Han kunde inte ha fått en värre död. Nattens väktare var hans liv.
Han skulle ha dött för att beskydda sina män.
- Men de slaktade honom. - Det är hemskt att han dog så.
Min far var den mest hederliga man jag har mött. Han var godheten själv.
Men han slutade på bödelns stupstock.
- Er far ville avrätta mig. - Jag har hört talas om det.
Han hade rätt, förstås. Men det fick mig inte att hata honom mindre.
- Jag är glad att han inte fångade er. - Jag med.
Er far gav mig det här svärdet.
Jag har bytt svärdsknapp - från en björn till en varg.
Men det är fortfarande Långklo.
Överbefälhavare Mormont...
...trodde inte att ni skulle återvända till Westeros.
Men nu är ni här. Och svärdet har funnits i er släkt i århundraden.
Det vore inte rätt att jag skulle behålla det.
- Han gav det till er. - Jag är inte hans son.
Jag drog vanära över mitt hus. Jag fick fars hjärta att brista.
Jag har förverkat min rätt till det här svärdet.
Det är ert. Må det tjäna er väl. Och era barn efter er.
Far brukade betrakta oss härifrån. Han sa aldrig mycket.
Men du minns väl inte - du satt ju inne och stickade hela tiden.
Jag minns.
En gång sköt pojkarna pilar mot ser Rodrik.
Jag kom ut senare. Bran hade lämnat kvar sin pilbåge.
Den bara låg där på marken.
Ser Rodrik skulle ha gett honom en örfil om han hade sett det.
Det satt en pil i måltavlan.
Det fanns ingen i närheten - precis som nu.
Ingen som kunde hejda mig. Så jag började skjuta.
Efter varje försök fick jag gå fram och hämta pilen och skjuta igen.
Jag var inte så duktig.
Till slut träffade jag mitt i prick.
Det kan ha varit på tjugonde eller femtionde försöket.
Men jag träffade mitt i prick och hörde det här...
Jag lyfte blicken. Han stod precis här och log mot mig.
Jag visste att det jag gjorde var emot reglerna.
Men han log, så jag förstod att jag inte hade gjort nåt fel.
Det var reglerna som var fel.
Jag gjorde det jag var ämnad att göra och det visste han.
Nu är han död.
Dödad av huset Lannister. Med din hjälp.
Vad?
Det där är din sirliga handstil.
Septa Mordane brukade straffa mig för mina kråkfötter.
"Robb. Jag skriver till dig med tungt hjärta. Vår gode kung Robert är död."
- "Han blev skadad under en jakt." - Läs inte. Jag minns.
"Far står anklagad för förräderi. Han intrigerade mot min käre Joffrey"-
- "och försökte stjäla hans tron."
"Huset Lannister behandlar mig väl och ser till mina behov."
"Jag ber dig - kom till King's Landing, svär Joffrey din trohet"-
- "och förhindra missämja mellan de stora husen Lannister och Stark."
"Din trofasta syster Sansa."
- De tvingade mig att skriva det. - Hade du en kniv mot strupen?
Lade de dig på sträckbänken och drog tills dina ben stack ut?
- Jag var ett barn! - Det var jag med.
Jag hade hellre låtit dem döda mig.
De sa att det var enda sättet att rädda far.
Och du var enfaldig nog att tro dem!
Jag minns att du stod med Joffrey och Cersei-
-när de tog far till stocken.
Jag minns din vackra klänning och fina håruppsättning.
- Var du där? - Jag var där.
Jag stod i folkmassan nära Baelors staty.
Och vad gjorde du? Sprang du fram och räddade honom?
Slog du ner Lannisters män och räddade far?
- Jag ville göra det. - Men gjorde det inte.
Jag förrådde honom inte. Jag förrådde inte Robb.
Jag förrådde inte hela vår familj för käre Joffreys skull.
Du borde falla på knä och tacka mig.
Vi står här i Winterfell igen tack vare mig.
Du vann inte tillbaka det. Jon förlorade Oäktingarnas slag.
Dalens riddare vann slaget och de red norrut för min skull!
Medan du var... Var då? Ute och reste världen runt?
- Jag övade. - Övade.
Medan du övade genomled jag saker som du inte kan föreställa dig.
Det undrar jag. Jag kan föreställa mig mycket.
Du hade inte klarat det jag fick genomlida.
Jag förmodar att vi aldrig får veta det.
Vad tänker du göra med det där brevet?
Jag vet inte än.
Vem har du visat det för? Var hittade du det?
Du är rädd, eller hur? Vad är du rädd för?
Du har inte begått nåt brott. Ingen kommer att hänga dig.
Du är rädd att Jon ser det och blir arg.
Nej. Jon är inte sån. Han skulle förstå att du var en rädd flicka-
- helt ensam med de ondskefulla Lannisters.
Vet du hur glad Cersei skulle bli om hon såg oss gräla?
Det är exakt vad hon alltid har velat - att splittra oss...
Du är rädd att Nordens lorder ska läsa det.
De skulle inte uppskatta att lady Sansa gick Cerseis ärenden.
Vad skulle lilla Lyanna Mormont säga?
Hon är yngre än du var när du skrev det här.
Tänker du säga "men jag var bara ett barn"?
Du är arg.
Ibland får ilska människor att göra beklagansvärda saker.
Ibland får rädsla dem att göra det.
Jag väljer ilska.
- Det är du som kallas Hunden. - Dra åt helvete.
Man sa att du var en elak en. Föddes du sån eller hatar du vildingar?
Jag skiter väl i vildingar.
- Men jag hatar rött hår. - Rött hår är vackert.
Vi är eldkyssta. Precis som du.
Peka inte på mig med ditt jävla finger.
- Snubblade du in i elden som barn? - Nej, jag blev knuffad.
- Och sen dess har du varit elak. - Kan du dra åt helvete?
Du är nog inte elak egentligen. Du har sorgsna ögon.
Vill du suga min kuk?
- Kuk? - Balle.
Jaha, kuk.
- Jag gillar det. - Det tror jag säkert.
Nej, för min del är det fitta som gäller.
Jag har en skönhet som väntar på mig i Winterfell. Om jag alls återvänder.
Gulblont hår, blå ögon. Den längsta kvinna som nånsin har skådats.
Nästan lika lång som du.
- Brienne av Tarth. - Känner du henne?
- Du är med jävla Brienne av Tarth. - Nja, inte ännu.
Men jag har sett hur hon ser på mig.
Hur då? Som att hon vill stycka dig och äta din lever?
- Du känner henne. - Vi har råkats.
Jag vill göra barn med henne.
Tänk dig - stora, långa monster. De skulle erövra världen!
Hur har en galen jävel som du lyckats överleva så här länge?
Jag är bra på att döda folk.
Ni är inte så lik honom.
- Vem då? - Er far.
Jag antar att ni är lik er mor.
- Kände du honom? - Givetvis.
När han var Hand sände han ut mig för att fånga Berget.
Er vildingvän sa att Röda kvinnan förde er tillbaka.
Thoros har fört mig tillbaka sex gånger.
Vi tjänar samme Herre.
- Jag tjänar Norden. - Ni återuppväcktes inte av Norden.
Ljusets herre har aldrig talat till mig. Jag vet inte vad han vill.
Han vill att ni ska leva.
- Varför då? - Jag vet inte.
Det är det enda svar jag får: "Jag vet inte."
Vad är meningen med att tjäna en gud om ingen vet vad han vill?
Jag funderar över det hela tiden.
Det är nog inte meningen att vi ska förstå.
Förutom en sak... Vi är soldater.
Vi måste förstå vad vi kämpar för.
Jag kämpar inte för att nån jag knappt känner-
- ska få sitta på en tron tillverkad av svärd.
- Så vad kämpar du för? - Livet.
Döden är fienden.
Den första fienden och den sista.
Men vi ska alla dö.
Fienden vinner alltid. Men vi måste ändå bekämpa honom.
Det är allt jag vet.
Vi två kommer inte att uppleva mycket glädje i våra liv.
Men vi kan hålla andra vid liv.
Vi kan försvara dem som inte kan försvara sig själva.
"Jag är skölden som beskyddar människornas riken."
Vi kanske inte behöver förstå mer än så.
- Det kanske är tillräckligt. - Ja.
Det kanske är tillräckligt.
Det där är vad jag såg i elden: Ett berg format som en pilspets.
Är du säker?
Vi närmar oss.
Vet ni vad jag uppskattar med er?
- Nej, faktiskt inte. - Ni är ingen hjälte.
Jag har visat hjältemod ibland.
Jag stormade genom Dyporten i King's Landing...
Jag vill inte att ni ska vara hjälte. Hjältar gör enfaldiga saker och dör.
Drogo, Jorah, Daario. Till och med denna... Jon Snow.
De försöker alla överträffa varandra.
Vem kan vara enfaldigast och djärvast?
Så intressant med dessa hjältar ni nämner:
Drogo, Jorah, Daario och till och med denna... Jon Snow.
Samtliga blev förälskade i er.
- Inte Jon Snow. - Då misstar jag mig.
Hans trånande blickar vittnar nog om hoppet om en militär allians.
Han är för liten för mig.
- Jag menade inte... - För att vara hjälte är han liten.
Jag vet att ni är modig.
Jag skulle aldrig ha valt en ynkrygg till Hand.
Så... Om allt går väl får jag äntligen träffa er syster.
Vad jag har förstått mördar hon mig hellre än samtalar med mig.
Hon skulle först tortera er på nåt fasansfullt sätt och sen mörda er.
Ingen har mindre förtroende för min syster än jag.
Om vi marscherar mot huvudstaden går vi med två arméer och tre drakar.
Om nån rör er brinner King's Landing ned till grunden.
- Och nu vill hon gillra en fälla. - Naturligtvis.
Och hon undrar vilken fälla ni gillrar.
Gör vi det? Gillrar fällor?
Om vi vill skapa en ny och bättre värld-
- bör vi nog inte inleda med svek och massmord.
Vilket krig har vunnits utan svek och massmord?
Ja, ni måste vara obarmhärtig om ni ska vinna tronen.
Ni måste injaga skräck. Men skräck är allt Cersei har.
Det var allt min far hade. Och Joffrey.
Det gör deras makt skör eftersom alla deras undersåtar vill mörda dem.
Aegon Targaryen kom långt med skräck.
Det stämmer. Men ni talade med mig om att krossa hjulet.
Aegon byggde ett hjul. Om ni vill vara den sortens drottning-
- vad skiljer då er från tidigare tyranner?
Vi går alltså in i lejonets kula.
Min bror lovade mig att hålla tillbaka sina styrkor.
Förlåt, men jag lyssnar inte på löften från en Lannister.
Med undantag av era.
Och jag lovade honom att se till att ni inte agerar på ingivelse.
På ingivelse?
Det här blir en svår förhandling.
Vi ska sitta ned med personer som vill se oss döda.
Min syster kommer förmodligen att säga nåt provocerande.
Och man har sett att ni ibland tappar besinningen.
- Som alla stora ledare. - När har jag tappat besinningen?
- När ni brände Tarlys. - Det var ingen ingivelse.
Det var nödvändigt.
- Kanske. - Kanske?
Kanske fadern behövde dö, men inte sonen.
Kanske behövde de begrunda sina misstag i en kall fängelsehåla.
Vi hann inte diskutera alternativen innan ni uteslöt dem.
Man kan tro att ni står på er släkts sida.
Jag står på deras sida.
Man måste stå på fiendens sida för att se saker ur deras synvinkel.
Det är nödvändigt för att kunna förutse deras handlingar-
- reagera på ett effektivt sätt och besegra dem.
Vilket jag väldigt gärna ser att ni gör.
Jag tror på er och den värld ni vill bygga.
Men den världen byggs inte i en handvändning.
Förmodligen inte ens under en livstid.
Hur kan vi försäkra oss om att er dröm består?
När ni har krossat hjulet - hur vet vi att det förblir krossat?
Vill ni veta vem som ska sitta på Järntronen efter min bortgång?
Ni säger att ni inte kan få barn.
Man kan välja efterträdare på annat sätt.
Nattens väktare har en metod.
De Järnfödda, trots sina brister, har en annan.
Det får vänta tills jag är krönt.
Jag såg hundratals pilar flyga emot er vid Svartvattensforsen-
- och jag såg hundratals pilar missa. Men en kunde ha träffat ert hjärta...
Ni har tänkt en hel del på min död, eller hur?
Var det ett av de ämnen ni diskuterade med er bror?
Jag vill tjäna er genom en långsiktig plan.
Med en kortsiktig plan hade vi inte förlorat Dorne och Highgarden.
Vi får diskutera tronföljden efter att jag har vunnit kronan.
En björn. En stor jävel.
Har björnar blå ögon?
Vi måste ta honom tillbaka till Eastwatch.
Flaskan.
Sätt igång.
- Mår du bra? - Jag blev just biten av en död björn.
Ja, det blev du.
Vilket märkligt liv.
Då så. Vi fortsätter.
- Var fick hon tag på det? - Jag vet inte.
Hon verkar vara så rådig.
Ni är orolig.
Vi ber 20 000 män kämpa med oss under den värsta vinter de har skådat.
Vädret kommer att bli det minsta av deras problem.
Många välkomnar nog ett skäl att vända hemåt.
- Ifrågasätter ni deras lojalitet? - De är lojala mot Jon.
Jag har inte hört från Jon på veckor.
Ni är Winterfells härskarinna.
Kungen valde er till regent i sin frånvaro.
Och ni har regerat med vishet och skicklighet.
De ser det. De hyser aktning för er. Vissa kan till och med föredra er.
De svek Jon när han ville ta Winterfell.
Sen utnämnde de honom till kung. Nu vill de svika honom igen.
Hur mycket kan man lita på såna män? De är ju fan som vindflöjlar!
Om de får veta att jag skrev brevet:
En kvinna som har varit gift med två fiender till deras hus...
När Jon är tillbaka har han ingen armé kvar.
Arya är inte som de.
Hon är er syster.
Ni må ha era motsättningar, men hon sviker aldrig sin familj.
Jo, om hon tror att jag ska förråda Jon.
Är det vad hon tror?
Jag vet inte vad hon tror. Jag känner henne inte längre.
Lady Brienne kanske kan vara till hjälp.
Hon har ju svurit att beskydda båda Catelyn Starks döttrar.
Det stämmer.
Om en av er planerade att på nåt vis skada den andra-
- måste väl hedern förpliktiga henne att ingripa?
Det stämmer.
- En sak har jag alltid velat veta. - Jaha.
Hur full var du när du stormade rakt genom bräschen på Pyke?
Ärligt talat minns jag inte att jag skulle ha gjort det.
Pojkarna berättade det för mig morgonen efter.
Det lät som ett ordentligt slagsmål.
Ja. Nog var det ett ordentligt slagsmål.
De Järnfödda trodde att du var nån sorts gud-
- när du svingade ditt brinnande svärd.
Jag tyckte att du var den djärvaste man jag nånsin hade sett.
Bara den fullaste.
Var är resten?
Om vi väntar länge nog får vi veta det.
Skynda till Eastwatch och sänd en korp till Daenerys.
- Jag lämnar er inte. - Du är snabbast. Iväg! Nu!
Du är snabbare utan klubban. Hit med den!
Skynda på!
Stanna!
Spring!
Vad har hänt? Var är de andra?
En korp... Vi måste sända en korp.
Hämta maestern. Genast!
Thoros.
Thoros...
Det lär vara ett av de bättre sätten att dö.
Ljusets herre... visa oss vägen.
Kom till oss i vårt mörker. Led Din tjänare mot ljuset.
Vi måste bränna hans kropp.
Vi kommer snart att gå samma väg.
Om inte Ljusets herre är god nog att sända oss eld.
Ljusets herre... Kom till oss i vårt mörker.
Ty natten är mörk och full av fasor.
Snart fryser vi till is. Vattnet också.
När du dödade den Vite vandraren-
- föll nästan alla som följde den. Varför?
Det kan ha varit han som förvandlade dem.
Vi kan anfalla vandrarna. Kanske lyckas vi.
Nej... Vi måste få med oss den där hem.
Nu flyger en korp mot Dragonstone.
Daenerys är vårt enda hopp.
Nej. Det finns en annan utväg.
Döda honom. Han förvandlade dem alla.
Du förstår inte.
Herren förde er tillbaka. Och mig med.
Inga andra, bara oss.
Gjorde Han det för att se oss frysa ihjäl? Eller har vi en annan uppgift?
Var försiktig, Beric. Du har mist din präst - det här är ditt sista liv.
Jag har väntat länge på slutet.
Herren kan ha fört mig hit för att finna det.
Alla herrar jag nånsin har träffat har varit fittor.
Varför skulle Ljusets herre vara annorlunda?
Mylady.
Mylady?
Det är en inbjudan till King's Landing.
- Ni är Winterfells härskarinna. - Ja.
Ni ska företräda mina intressen så som ni anser lämpligt.
De bjöd in er. De vill att ni kommer.
Jag sätter inte min fot i King's Landing så länge Cersei är drottning.
Vill de ha en fånge från huset Stark får de komma hit.
Till dess stannar jag där jag hör hemma.
Jag har arbete att utföra här.
Det är inte tryggt, mylady.
Ser Jaime är där. Ni sa att han behandlade er höviskt.
Jag talar inte om mig! Ni är inte trygg ensam med Lillfinger.
Många av mina vakter skulle gärna fängsla eller halshugga honom.
Och ni förlitar er på deras lojalitet?
På att han inte har talat med dem bakom er rygg?
Låt mig lämna Podrick här att vaka över er. Han är duktig med svärdet...
Jag behöver inte bevakas, aktas eller sörjas för!
Jag är inget barn! Jag är Winterfells härskarinna.
Det här är den tryggaste platsen jag kan vara på.
Mylady...
Jag svor att beskydda er och er syster. Om jag överger er...
Resan till King's Landing är lång och ni färdas inte på sommaren.
Ju förr ni reser, desto lättare får ni att anlända i tid.
Ja, mylady.
Ni får inte.
Världens viktigaste person får inte flyga till världens farligaste plats.
- Vem ska annars göra det? - Ingen. De kände till faran.
Ni övertar inte tronen om ni är död. Ni krossar inte hjulet om ni är död.
- Vad vill ni att jag gör? - Ingenting!
Det kan vara det svåraste av allt.
Om ni dör är vi alla förlorade.
Alla, allt!
Förut rådde ni mig att göra ingenting och jag lyssnade.
Jag gör inte om det misstaget.
Din korkade fitta.
Åh, helvete...!
Retirera!
Jon!
Iväg! Ta er härifrån!
Farbror Benjen! Hur...?
- Rid mot passet. - Kom med mig.
Vi har inte tid. Iväg!
Vi möts igen, Clegane.
Det hoppas jag fan inte.
Det är dags att fara, ers nåd.
En stund till.
En ryttare närmar sig!
Öppna porten!
Var det inte det du letade efter?
Jag har hundratals män här på Winterfell som är lojala mot mig.
De är inte här nu.
Vad är det här?
Mina ansikten.
Var har du fått tag på dem?
I Braavos, där jag blev upplärd till ansiktslös man.
Vad innebär det?
I Braavos, innan jag tog mitt första ansikte, brukade jag leka en lek.
Ansiktsleken.
Det är enkelt. Jag ställer en fråga om dig-
- och du försöker få lögner att låta som sanningen.
Om du lyckas lura mig, vinner du.
Om jag kommer på dig med att ljuga, förlorar du.
Låt oss leka.
Jag vill inte.
Vad tycker du om att Jon är kung?
- Borde nån annan styra Norden? - Vad är det där för ansikten?
Vill du ställa frågorna? Är du säker på det?
Det slutade illa för den som senast ställde frågor till mig.
Säg mig vad de är för nåt!
Vi ville båda bli andra människor när vi var yngre.
Du ville bli drottning.
Sitta bredvid en stilig kung på Järntronen.
Jag ville bli riddare.
Plocka fram ett svärd och ge mig ut i strid.
Ingen av oss blev den där andra människan.
Världen låter inte flickor bestämma vad de ska bli.
Men nu kan jag göra det. Med ansiktena kan jag välja.
Jag kan bli nån annan.
Tala med den personens röst.
Leva i den personens hud.
Jag kan till och med bli du.
Jag undrar hur det skulle kännas-
-att bära de där vackra klänningarna.
Att vara Winterfells härskarinna.
Allt jag behöver för att få reda på det...
...är ditt ansikte.
Jag är ledsen.
Jag är så ledsen.
Jag önskar att jag kunde göra det ogjort.
Jag önskar att vi aldrig hade gett oss av.
Det gör inte jag.
I så fall skulle jag aldrig ha sett.
Man måste se det för att förstå.
Nu förstår jag.
Drakarna är mina barn.
De enda barn jag kommer att få. Förstår ni?
Vi ska förinta Nattkungen och hans armé.
Och vi ska göra det tillsammans.
Det ger jag er mitt ord på.
Tack, Dany.
Dany?
Vem var det som kallade mig det senast?
Jag vet inte. Var det min bror?
Han är inte den person ni vill förknippas med.
Då så.
Inte Dany.
Vad sägs om "min drottning"?
Jag borde knäböja, men...
Och de som har svurit er sin trohet?
De kommer att se er som den ni är.
Jag hoppas att jag förtjänar det.
Det gör ni.
Ni bör vila nu.
Text: S C Gustafsson www.sdimedia.com