Stanna vagnen!
Öka takten där borta!
Du har just lagt beslag på en skatt. Vad har du att vara upprörd över?
Du kan berätta det för mig!
Fick du ett sista stick av Törnedrottningen innan ni tog farväl?
Jag sparar min bikt till Högste septonen.
- Det finns ingen sån längre. - Nej, det finns det visst inte.
Men frågan om min belöning kvarstår.
Jag gav dig just en stor summa pengar.
Men det är inget slott.
- Det där, då? Det står tomt. - Highgarden är inget för dig.
- Jag är av annan åsikt. - Vi ligger i krig.
Daenerys Targaryen kan ta det dagen efter du har flyttat in.
Och tänk på kostnaderna.
Fler ägodelar ger bara en tyngre börda.
Är det därför du är så jävla dyster?
Är det dina nya rikedomar som tynger dig?
De är inte mina. Allt tillhör Järnbanken.
Förstår du? Vi betalar våra skulder.
Just ja. Men inte till mig.
Ser Bronn av Svartvattnet, förut av den okända skithög du nu kommer från-
- med en sadelväska full av guld, klagar över att inte ha fått betalt.
När vi har segrat får du välja bland alla slott i de Sju kungadömena.
Då kan ingen ta det ifrån dig.
Ja, Cerseis regeringstid blir säkert lugn och fredlig.
- Märkligare saker har hänt. - Som vad?
Kornbodarna töms och lastas på vagnar, mylord.
- Den nya skörden? - Vi samlar in den -
- från alla gårdar i Vidden.
Ser Bronn? Hjälper ni Tarlys mannar att skynda på processen?
Skyffla vete är inget för mig.
Nej, men att förmå motvilliga bönder att ge oss sin skörd -
- det har du säkert en naturlig fallenhet för.
- Mylord. - Mylord.
Mylord.
Järnbanken har nog aldrig fått en så stor skuld reglerad-
-med en enda avbetalning.
Jag såg er far som en mycket effektiv och duglig person-
- men ni tycks ge de begreppen en helt ny innebörd.
Ni är alltför vänlig, mylord.
Jag är varken vänlig eller nån lord, ers nåd.
Bara ett redskap för institutionen jag representerar.
Dess välfärd är en fråga om siffror, inte känslor.
Och de nuvarande siffrorna ser enastående ut.
- Guldet...? - Är på väg.
Min bror övervakar transporten själv.
Vissa på Järnbanken kommer att bli besvikna.
De uppskattar era ränteinbetalningar.
Vi får hitta ett sätt att höja deras sinnesstämning.
Ja, vi kanske kan stötta er i nån aktuell utmaning.
Just nu är min enda utmaning-
- att återta kontrollen över den här kontinenten och alla dess invånare.
En sån utmaning är full av möjligheter.
Jag förmodar att det kommer att krävas investeringar utifrån.
I högsta grad. Jag måste bygga ut min armé och min flotta.
Qyburn har sänt ut trevare till Gyllene kompaniet i Essos.
Jag känner dem väl. De har hjälpt oss driva in stora summor-
- från parter som har dröjt med betalningarna.
Det känns skönt att höra.
Jag vill att de driver in ett och annat som tillhör mig.
Jag försäkrar er om att ni kan räkna med Järnbankens stöd.
Så snart guldet har anlänt.
Den här är till dig.
Den som höll den senast ville halshugga dig-
-men din mor hindrade honom.
Den andra dolken - den som berövade henne livet...
Jag skulle ha stoppat den med mitt eget hjärta, om jag hade kunnat.
Jag var inte där när hon behövde mig som mest.
Men jag är här nu för att göra det hon skulle ha gjort.
För att beskydda hennes barn.
Jag gör allt som står i min makt för dig. Du behöver bara be mig.
Vet du vem den tillhörde?
Nej.
Det var den frågan som inledde Femkungakriget.
På sätt och vis har den dolken gjort dig till den du är idag.
Du drevs från ditt hem och ut i vildmarken bortom Muren.
Du har säkert sett saker som de flesta vägrar tro på.
Du uthärdade allt det och tog dig hem igen-
- endast för att finna en värld full av kaos.
- Jag kan endast föreställa mig... - Kaos är en stege.
Förlåt att jag störde er, lord Stark.
Jag är inte lord Stark.
Vad är det där?
Maester Wolkan byggde den så att jag kan ta mig runt.
Vilken bra uppfinning.
Du tänker resa din väg.
Jag vill inte lämna dig, men när...
När de kommer vill jag vara med min familj.
Och du är trygg. Så trygg som nån kan vara nu.
Du behöver mig inte längre.
Nej, det är sant.
Är det allt du har att säga?
Tack.
"Tack"?
För din hjälp.
Min bror gav sitt liv för dig.
Hodor och Sommar gav sina liv för dig.
Jag var nära att ge mitt!
Bran!
Jag är egentligen inte...
Inte längre.
Jag minns hur det kändes att vara Brandon Stark.
Men nu minns jag så mycket annat också.
Du dog i den där grottan.
Kökspigan. Den rödhåriga med rumpan.
Det enda inne i köket som du har stuckit kuken i är levern.
- Halt. Vart är du på väg? - In dit.
Jag bor här.
Dra åt helvete.
Jag är Arya Stark. Det här är mitt hem.
Arya Stark är död.
Skicka efter maester Luwin eller ser Rodrik.
- Det finns ingen Rodrik här. - Maestern heter Wolkan.
Fråga Jon Snow då - Kungen i Norden. Han är min bror.
Han är långt härifrån.
Det är kallt och vi är upptagna, så du ska nog dra åt helvete.
Vem styr över Winterfell?
- Winterfells härskarinna? Lady Stark? - Vilken lady Stark?
Säg det du. Du låtsas ju vara hennes syster.
Säg åt Sansa att hennes syster är hemma.
Lady Sansa är för upptagen för att slösa tid på dig. Precis som vi.
Så för sista gången - dra åt helvete!
Jag tar mig in i slottet på nåt vis.
Om jag inte är den jag säger klarar jag mig inte länge.
Men om det är sant och Sansa får veta att ni avvisade mig...
Sätt dig där. Precis där.
Rör dig inte.
Gå till lady Stark. Jag vaktar henne.
Jag vill inte berätta för lady Stark. Det får du göra.
- Du får berätta det. - Nej.
Om du inte gör det slår jag dig rakt i ansiktet så hårt jag kan.
Vi sa åt henne att vänta. Vi stod precis bredvid henne.
När vi vände oss om var hon borta. Hon var nog från vinterstaden.
Hon kom och frågade efter ser Rodrik och maester Luwin.
Oroa er inte, mylady. Vi hittar henne.
Ni behöver inte leta. Jag vet var hon är.
Måste jag kalla dig lady Stark nu?
Ja.
Du skulle inte ha rymt från vakterna.
Jag rymde inte. Du behöver bättre vakter.
Det passar dig. "Lady Stark".
- Lämnade Jon över ansvaret till dig? - Ja.
Jag hoppas att han kommer tillbaka snart.
Han blev så glad när han såg mig.
När han ser dig kommer nog hans hjärta att stanna.
Det ser inte ut som han.
Man borde ha anlitat nån som visste hur han såg ut.
Alla som visste hur han såg ut är döda.
Inte vi.
Det sägs att du mördade Joffrey. Gjorde du det?
Jag önskar att jag hade gjort det.
Jag med. Jag blev arg när jag hörde att det var nån annan.
Han stod alltid högst upp på min lista.
- Din lista? - Med personer som jag ska döda.
Hur tog du dig tillbaka till Winterfell?
Det är en lång berättelse. Din är säkert också lång.
Ja. Och inte speciellt tilltalande.
Det är inte min heller.
- Men våra berättelser är inte slut. - Nej, det är de inte.
Arya... Bran är också hemma.
Du kom hem.
Jag såg dig där vägarna korsas.
- Såg du mig? - Jag ser en hel del nu.
Bran får... drömsyner.
Jag trodde att du skulle till King's Landing.
- Det trodde jag med. - Varför skulle du tillbaka dit?
Cersei står med på hennes lista.
- Vem mer står på din lista? - De flesta av dem är redan döda.
- Var har du fått den här ifrån? - Lillfinger gav mig den.
- Lillfinger? Är han här? - Han har valt huset Starks sida.
- Varför fick du en dolk? - Han trodde att jag ville ha den.
- Varför? - Den skulle ha blivit min död.
Lönnmördaren... efter att du hade fallit?
Har en lönnmördare en dolk av valyriskt stål?
En mycket förmögen person ville se mig död.
Han skulle aldrig ge dig nåt om han inte väntade sig nåt i gengäld.
- Det kan kvitta. - Varför säger du så?
Jag vill inte ha den.
- Är du säker? Det är valyriskt stål. - Den är bortkastad på en krympling.
Catelyn Stark skulle ha varit stolt.
- Ni höll ert löfte. - Jag gjorde så gott som ingenting.
- Ni är sträng mot er själv, mylady. - Jag är ingen...
Tack, Podrick.
Fortfarande inget bud från de Obesudlade, ers nåd.
Inom kort. Han kommer att återvända till dig.
Det måste han.
- Vad hände? - Många saker.
"Många saker"...?
Ers nåd!
Bara en liten bit till.
Jag ville att ni skulle se det innan vi hackar sönder det.
Här är det - allt vi nånsin kan behöva.
Jag ville visa er en sak till, ers nåd.
- Skogens barn gjorde dem. - När?
För mycket längesen.
De var här. De stod där vi står.
Innan det fanns nån Targaryen, Stark eller Lannister.
Kanske innan det fanns människor.
Nej.
De var här tillsammans: Barnen och Första människorna.
Vad gjorde de? Stred sinsemellan?
De stred tillsammans mot sin gemensamma fiende.
Trots sina olikheter, trots sin misstro. Tillsammans.
Vi måste göra detsamma om vi ska överleva.
För fienden är verklig.
Det har den alltid varit.
Och ni kan inte besegra dem utan min armé och mina drakar?
Nej, det kan jag nog inte.
Jag ska kämpa för er. Jag ska kämpa för Norden.
När ni knäböjer.
Mitt folk kommer inte att erkänna en härskare från söder.
Inte efter allt som de har genomlidit.
Jo, om deras kung gör det.
De valde er till sin ledare.
De valde er till sin beskyddare.
Är inte deras överlevnad viktigare än er stolthet?
Vad är det?
Vi har intagit Casterly Rock.
Det känns gott att höra.
Eller hur?
- Ni behöver dryfta det här. Kanske... - Ni stannar!
Alla mina allierade är borta. De togs ifrån mig medan jag satt här.
Ni har den största armén.
Som svälter, då Cersei har tagit all mat från Vidden.
Kalla tillbaka Gråmask och armén. Fartygen räcker till dothrakierna.
Fokusera på att belägra King's Landing.
- Det är den rätta planen. - "Den rätta planen"!
Er strategi har kostat oss Dorne, Järnöarna och Vidden.
- Om jag underskattade våra fiender... - "Våra fiender"? Er familj, menar ni.
Ni kanske inte vill skada dem trots allt.
Nog med listiga planer.
Jag har tre stora drakar. Jag flyger dem till Red Keep.
- Vi har ju diskuterat det här... - Mina fiender finns i Red Keep.
Vad är jag för en drottning om jag inte vågar livet?
En förståndig drottning.
Vad tycker ni att jag ska göra?
- Jag skulle aldrig drista mig... - Jag ligger i krig. Jag förlorar.
Vad tycker ni att jag ska göra?
Jag trodde aldrig att det skulle finnas drakar igen. Det trodde ingen.
Era sympatisörer vet att ni har åstadkommit det omöjliga.
Det kan hjälpa dem att tro att ni kan åstadkomma annat som är omöjligt:
Att bygga en värld som är annorlunda än den skit de alltid har levt i.
Men om ni använder dem till att smälta slott och bränna städer -
- så är ni inte annorlunda.
Ni är bara ännu mer av det gamla vanliga.
Gör inte utfall.
Låt inte din fiende leda dig!
Upp!
Och slåss inte mot nån som henne.
Fint svärd.
Mycket fin dolk.
Om de inte har gett oss rätt mängd spannmål-
- får de tyvärr nöja sig med det de tog med. Vi kan inte...
- Jag har inte övat på länge. - Jag kan leta upp vapenmästaren.
Han besegrade inte Hunden.
Det gjorde du.
Jag vill öva med dig.
Du svor ju att tjäna båda min mors döttrar, eller hur?
Stig åt sidan, Podrick.
- Inte den, mylady. Den är för liten. - Jag hugger dig ändå, oroa dig inte.
Jag ska försöka låta bli.
- Vem har lärt dig allt det där? - Ingen.
- Vad tycker ni om henne? - Vem då?
Ni vet säkert vem jag talar om.
- Jag tror att hon är godhjärtad. - "Godhjärtad"?
Jag ser hur ni stirrar på hennes goda hjärta.
Det finns ingen tid för sånt.
Jag såg Nattkungen - jag såg honom i ögonen.
Hur många har vi som kan kämpa mot honom? Tiotusen? Mindre?
- Färre. - Va?
På tal om godhjärtad... Missandei från Naath.
Ser Davos, lord Snow.
Kung Snow är det väl?
- Nej, det låter fel. Kung Jon? - Det kvittar.
- Förlåt, men får jag ställa en fråga? - Givetvis.
Ni heter Jon Snow, men er far hette Ned Stark.
Ja, jag är oäkting.
- Mina föräldrar var inte gifta. - Är seden annorlunda på Naath?
Äktenskap existerar inte på Naath och inte begreppet "oäkting" heller.
Det låter... befriande.
- Varför lämnade ni ert hemland? - Jag blev bortrövad av slavhandlare.
Jag beklagar.
Om jag får fråga - hur kunde en slav bli Daenerys Targaryens rådgivare?
Hon köpte mig av min mäster och frigav mig.
Så vänligt av henne.
Men nu tjänar ni henne, eller hur?
Jag tjänar min drottning för att jag vill tjäna henne.
För att jag tror på henne.
Och om ni ville segla hem till Naath imorgon?
Då skulle hon ge mig ett fartyg och önska mig lycka till.
- Tror ni det? - Jag vet det.
Alla vi som följde henne från Essos tror på henne.
Hon är inte vår drottning-
- för att hon är dotter till nån kung som vi aldrig har sett.
Hon är den drottning vi har valt.
Förlåter ni mig om jag byter sida?
Är det ett av Greyjoys fartyg?
Jon?
Jag visste inte att du var här.
Sansa... Mår hon bra?
Att du hjälpte henne... är det enda skälet till att jag inte dödar dig.
Vi hörde att er farbror anföll er flotta. Vi trodde att ni var död.
Jag borde vara det.
- Och er syster? - Euron har henne.
Jag vill be drottningen om hjälp att rädda henne.
Drottningen har gett sig av.
Vart har hon begett sig?
Guldet är i säkerhet innanför King's Landings portar.
Alla vagnar måste över Svartvattenforsen före kvällningen.
Om täten blir anfallen hinner inte eftertruppen förstärka.
Det är lite glest i leden.
Att prygla eftersläntrare har en markant effekt på marschtakten.
Låt oss ge dem en varning först. De kämpade tappert i Highgarden.
- Ser Jaime. - Rickon.
Dickon.
Du stred tydligen tappert i Highgarden.
Var det din första batalj?
- Och? - Det var praktfullt.
Ut med språket - din far är inte här.
Vi har alltid varit trogna huset Tyrell. Jag kände vissa av männen.
- Jag jagade med dem. - De förtjänade inte att dö.
Men lady Olenna förrådde drottningen och gav flickan Targaryen sitt stöd.
Så här är vi nu.
- Stanken var en överraskning. - Män skiter ner sig när de dör.
Fick ni inte lära er det i skolan för fina pojkar?
Jag lärde mig det när jag var fem.
Vad är det?
Lyssna.
Bilda led!
Spjut och sköldar!
- Fall in i ledet! - Spjut och sköldar!
På led - nu!
På led! Skynda på, gossar! Vakta vagnarna! Bilda led!
Sköldmur!
Fyll luckorna!
Tätt ihop!
Spjut redo!
- Spjut redo! - Vänta! Håll ledet.
- Rid hem. - Jag överger inte min armé.
Du är befälhavare, ingen jävla menig. De där asen kommer att krossa oss.
Vi kan stå emot dem.
Stå kvar, gossar.
Dracarys!
Håll ledet!
Håll kvar!
- Bilda led! - Håll ledet!
Håll kvar!
Bågskyttar! Bågskyttar, följ mig!
Lägg an!
Spänn!
Släpp!
- Qyburns skorpion är därborta. - Ta den.
Jag kan inte avfyra den med bara en hand.
Kom nu!
Jag kommer och tar dig!
Kom igen.
Var är du?
Ta skydd!
- Kom an, din jävel. - Dracarys!
Fly, din dåre.
Sätt fart!
Din dåre. Din jävla dåre.
Text: S C Gustafsson www.sdimedia.com